Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Світлична Яна Олексіївна звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Головне управління ДПС у Харківській області. В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] є онукою [PERSON] , але цей факт не прослідковується в документах через наступні обставини: [PERSON] при народженні мала прізвище [PERSON] , потім вийшла заміж за [PERSON] та взяла прізвище [PERSON] , про що зазначено в свідоцтві про шлюб. У свідоцтві про народження сина (батька заявниці) вказано вже шлюбне прізвище [PERSON] . Але документи бабуся так і не змінила з невідомих причин, все життя мала паспорт та інші документи на прізвище [PERSON] . Син та онука теж мають прізвище родини, яке дав їм дідусь [PERSON] . Але тепер через записи у свідоцтвах про шлюб бабусі та про народження батька іншого (шлюбного) прізвища та відсутність зміни паспорту бабусею не прослідковується родинний зв`язок заявниці та її бабусі. І не існує жодної іншої процедури, за якою можливо було б отримати документи, що підтверджували б цей родинний зв`язок, оскільки бабуся заявниці померла [INFO] та не може замінити жоден свій документ. Бабуся заявниці залишила заповіт на користь заявниці. Нещодавно заявниця оформила спадщину. Нотаріус при оформленні спадщини вказав у документах на відсутність чіткого родинного зв`язку, та роз`яснив заявниці, що в такому випадку вона має сплатити податки 5 % ПДФО та 5 % військового збору від вартості спадщини. Але заявниця та її бабуся є ріднею, і вона має право на передбачену законом податкову пільгу щодо звільнення від сплати ПДФО та військового збору. У зв`язку з чим, заявник звертається до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] для можливості застосування податкової пільги після спадкування. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2026 вказану справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Світлична Я.О. у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи Головного управління ДПС у Харківській області у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Надійшли пояснення в яких зазначається, що факт родинних відносин між заповідачем [PERSON] та заявницею [PERSON] документально не підтверджується, оскільки у свідоцтві про народження батька заявниці [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , в графі мати вказано [PERSON] , а не [PERSON] . В матеріалах справи відсутня копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] і відповідно докази, підтверджуючі зміну прізвища [PERSON] з « [PERSON] » на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Просить врахувати дані пояснення при вирішення даної справи. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У свідоцтві про народження серії [NUMBER] батька заявниці, [PERSON] , [INFO] , батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . При цьому, з наданого до суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.08.1967 вбачається, що після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , остання взяла прізвище [PERSON] . На підтвердження заявлених вимог, заявником також надано копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , паспорт та посвідчення ветерана праці [PERSON] , копію свідоцтва про право на спадщину та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (спадкоємцем вказана [PERSON] , зазначено, що зі спадкодавцем [PERSON] відсутній ступінь споріднення). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Таким чином, родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі № 737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. Згідно роз`яснень, викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. З доказів, досліджених в ході розгляду справи, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] є онукою [PERSON] . На підставі наведеного, суд вважає вимоги заявниці обґрунтованими та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved