Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи. До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПВГ). З 01.11.2021 у зв`язку зі зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуг з ТЕ/ПГВ). На підставі типового договору, опубліковано договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ в газеті "Хрещатик" від 28.03.2018 № 34 (5085). Будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, а відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 - послуг з ТЕ/ПГВ. У порушення вимог законодавства, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 43005,11 грн., яка складається з: - заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 13230,75 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 2559,46 грн., три відсотки річних у розмірі 667,17 грн.; - заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 21403,25 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 3004,52 грн., три відсотки річних у розмірі 893,41 грн., пеня у розмірі 1086,99 грн.; - заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 159,56 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги. ІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді 16 лютого 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вказаною вище ухвалою відповідачам встановлено строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Ухвала про відкриття провадження у справі направлялася відповідачам за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання. Проте, відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПВГ). З 01.11.2021 у зв`язку зі зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуг з ТЕ/ПГВ). На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV КП (далі - Закон № 1875-ІV) «Київтеплоенерго» на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води у газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Будинок за адресою: [ADDRESS] в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований з 30.06.2005 року, [PERSON] - з 31.05.1994 року. У порушення вимог законодавства, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. За розрахунком позивача загальна сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, з урахування інфляційної складової боргу, 3% річних та пені, становить 43005,11 грн., яка складається з: заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 13230,75 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 2559,46 грн., три відсотки річних у розмірі 667,17 грн.; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 21403,25 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 3004,52 грн., три відсотки річних у розмірі 893,41 грн., пеня у розмірі 1086,99 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 159,56 грн. ІV. Застосовані судом норми права. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з пунктом 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно з пунктом 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина 1 статті 543 ЦК України). V. Мотивована оцінка і висновки суду. Судом встановлено, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Будинок за адресою: [ADDRESS] , під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а відтак є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». У зв`язку із неналежним виконанням відповідачами обов`язків по оплаті наданих Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» послуг станом на 30.09.2025 року утворилась заборгованість, яка складається із: - заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 11765,76 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 2011,94 грн., три відсотки річних у розмірі 528,98 грн.; - заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 26975,49 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 3874,50 грн., три відсотки річних у розмірі 1148,35 грн., пені у розмірі 1397,16 грн.; - заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1046,76 грн. Вказана заборгованість підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, нарахованої починаючи з 01 травня 2018 року. Також позивачем надані розрахунки інфляційної складової боргу, 3% річних та пені. Щодо стягнення з відповідачів інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за прострочення оплати житлово-комунальних послуг, суд зазначає таке. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому договором, але не більше 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань та процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Надалі постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, зазначену норму викладено в новій редакції. Відповідно до цієї редакції заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних втрат та трьох відсотків річних застосовується лише щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги населення, яке проживає у територіальних громадах, розташованих на територіях, на яких ведуться або велися бойові дії, чи на тимчасово окупованих територіях, або у разі пошкодження нерухомого майна споживача внаслідок бойових дій. Перелік таких територій визначається наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України. Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який був чинний у період виникнення спірних правовідносин, м. Київ входило до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, лише у період з 24 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року. Отже, з урахуванням наведеного, заборона на нарахування інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені діяла з 05 березня 2022 року по 29 грудня 2023 року, тоді як починаючи з 30 грудня 2023 року таке нарахування допускається щодо заборгованості, що виникла у споживачів, які проживають на територіях, що не віднесені до переліку територій бойових дій або тимчасової окупації. Оскільки м. Київ на момент нарахування позивачем інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені не входив до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, суд приходить до висновку про правомірність їх нарахування позивачем за період з 01 січня 2024 року. Відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами правильності нарахування Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованості за вказані послуги, а також не надано власного розрахунку заборгованості. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 14149 від 07 листопада 2025 року. У відповідності до частини 1 та частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 3 028,00 грн, по 1514,00 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved