Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» ( далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс» ), інтереси якого представляє Літовченко О.О. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29 700,00 грн. Позов обгрунтований тим, що 18 червня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1410-5419, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором А3044. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду, що підписаний договір разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором ( Графік платежів за Договором ) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким він був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 100,00 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 21 день, стандартна відсоткова ставка 1,50 %. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умови договору виконало повністю, надавши позичальнику кредит в розмірі 3 100,00 грн, шляхом зарахування цих коштів на рахунок, вказаний ним в особистому кабінеті. Окрім цього, на підставі укладеної між сторонами по справі додаткової угоди від 28 червня 2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1410-5419 від 18 червня 2024 року, [PERSON] було додатково надано в кредит в розмірі 3 100,00 грн шляхом зарахування цих коштів на рахунок, вказаний ним в особистому кабінеті. Таким чином загальний розмір наданого відповідачу кредиту складає 6 200,00 грн. Взяті на себе зобов`язання позичальник не виконав, у зв`язку з чим станом на 29 грудня 2025 року утворилася заборгованість в розмірі 36 569,60 грн, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 200,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 29 439,60 грн, простроченої заборгованості за комісією в розмірі 930,00 грн. Після застосування позивачем програми лояльності, шляхом часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками та комісією, [PERSON] має непогашену заборгованість в розмірі 29 700,00 грн , яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 200,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 23 500,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь вказану заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати у розмірі 2 662,40 грн судового збору. Відповідач [PERSON] не подав відзив на позов. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання представник позивача Літовченко О.О. не з`явилася. Директор ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєв Є.В. просив розглядати справу за відсутності їхнього представника, про що вказав у клопотанні, доданому до позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, зокрема, не заперечував щодо отримання кредитних коштів в сумі 6 200,00 грн, однак не погодився з нарахованими відсотками, оскільки вони значно перевищують тіло кредиту та вказана сума є для нього надмірною, він немає постійного заробітку, а тому не зможе зразу їх сплатити. Фактичні обставини справи 18 червня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1410-5419 ( далі - Договір ) (а.с. 11- 21). Відповідач [PERSON] підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А3044. Відповідно до пункту 12.1. Договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей Договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця або у мобільному додатку, повнісю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Сума кредиту становить 3 100,00 грн ( п.2.3., п.4.1. Договору). Базовий період складає 21 календарний день ( п. 4.8. Договору). Стандартна відсоткова ставка - 1,50 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору, а починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту - 1,18% за кожен день користування кредитом ( п.4.10. Договору). Строк кредитування - 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту - 17 червня 2025 року (п. 4.13. Договору). Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, визначеної п. 4.1. Договору на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних ним реквізитів електронного платіжного засобу (п.4.6. Договору). 18 червня 2024 року о 19 год 57 хв кредитні кошти в розмірі 3 100,00 грн перераховані платежем № 2477799022 на платіжну карту [NUMBER] , що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» та довідкою про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с.31, 36). 28 червня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] в електронній формі укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1410-5419 ( далі - Додаткова угода ) (а.с.32-34). Відповідач підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А9314. Відповідно до п. 1. Додаткової угоди кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на момент укладення цієї додаткової угоди сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором не повернута та на момент укладення цієї додаткової угоди становить 3 100,00 грн. Згідно п.2.1., п.2.2. Додаткової угоди позичальник отримав у кредит додаткові кошти в розмірі 3 100,00 грн, дата надання кредиту 28 червня 2024 року. Сторони домовилися продовжити строк кредитування на 365 днів з дати укладення цієї додаткової угоди. З урахуванням цього строк кредитування за договором становить 375 днів, а строк дії договору визначається у порядку, передбаченому п.12.7 договору ( п.2.11. Додаткової угоди). Сума кредиту становить 6 200,00 грн ( п.3. Додаткової угоди). 28 червня 2024 року кредитні кошти в розмірі 3 100,00 грн були перераховані платежем №2482101748 на платіжну карту [NUMBER] , що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» та довідкою про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с.31, 36). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1410-5419 від 18 червня 2024 року, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 29 грудня 2025 року становить 36 569,60 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 6 200,00 грн, заборгованість за відсотками 29 439,60 грн та комісія в розмірі 930,00 грн (а.с. 37-43). З врахуванням застосування ТОВ «Укр Кредит Фінанс», як кредитором, програми лояльності, позивач просив стягнути з відповідачки 29 700,00 грн заборгованості за кредитним договором № 1410-5419 від 18 червня 2024 року, з яких: 6 200,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 23 500,00 грн заборгованість за відсотками. Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладенням споживчого кредиту за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, який вважається укладеним у письмовій формі, а також наявності зі сторони відповідача невиконаних зобов`язань щодо повернення тіла кредиту в сумі 6 200,00 грн. Щодо стягнення заборгованості за відсотками, то суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно до умов Додаткової угоди кредит надано на строк - 375 календарних днів, до 27 червня 2025 року (п.2.11. Додаткової угоди ). Базовий період складає 21 календарний день ( п.4.8 Договору). Стандартна відсоткова ставка - 1,50 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору, а починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту - 1,18% за кожен день користування кредитом ( п.4.10. Договору). Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Однак пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 4.10. кредитного договору щодо встановлення денної процентної ставки в розмірі 1,50 % та в подальшому - 1,18%, згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною з 21 серпня 2024 року. З розрахунку заборгованості встановлено , що протягом базового періоду, тобто 21 дня відсоткова ставка становила 0,01 %, а загальна сума нарахованих відсотків за цей період складає 1 488,00 грн. Розмір заборгованості відповідача зі сплати відсотків за період з 09 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року, тобто за 43 дні, складає 3 999,00 грн ( 6 200,00 грн х 1,50 % = 93,00 грн в день х 43 днів ). З 21 серпня 2024 року тіло кредиту залишилось незмінним, а відсоткова ставка у відповідності до положень п.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» мала становити не більше 1%. Отже розмір заборгованості відповідача зі сплати відсотків за період з 21 серпня 2024 року по 27 червня 2025 року, тобто за 311 днів, складає 19 282,00 грн ( 6 200,00 грн х 1 % = 62,00 грн в день х 311 днів ). Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача за відсотками складає 24 769,00 грн ( 1 488,00 грн + 3 999,00 грн + 19 282,00 грн ). Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 23 500,00 грн заборгованості за відсотками за кредитним договором та враховуючи вимоги ч.2 ст. 264 ЦПК України, відповідно до якої при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, тому позов в частині стягнення заборгованості за відсотками також підлягає до задоволення у розмірі, заявленому позивачем. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1410-5419 від 18 червня 2024 року в розмірі 29 700,00 грн, з яких: 6 200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23 500,00 грн - заборгованість за відсотками. Частиною 1 статті 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до частини 4 та 5 статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи розмір відсотків за кредитом, особу відповідача, який немає постійного заробітку, тому суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення, після набрання ним законної сили на 6 місяців, рівними платежами від стягнутої суми по 4 950,00 грн до 01 числа щомісяця, наступного за звітним. Щодо розподілу судових витрат Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4167 від 16 січня 2026 року. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн.

Outcome: approved