Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У лютому 2026 року представник ТОВ «Деал фінанс груп» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 14.08.2025 № 6576515 в розмірі 20 185 грн; судовий збір у сумі 2 662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання кредитних коштів № 6576515, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 5 000 грн строком на 360 днів (з 14.08.2025 по 08.08.2026) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 862 грн 50 коп.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 250 грн за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 570120, який був надісланий на його електронну адресу. На виконання умов вказаного кредитного договору кредитодавець перерахував на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] кредитні кошти в сумі 5 000 грн в день укладення договору 18.08.2025 . Однак, відповідач свого кредитного зобов`язання не виконав, кредитні кошти не повернув, проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі не сплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 20 185 грн, яка складається з: 5 000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 4 322 грн 50 коп. заборгованості за процентами, 862 грн 50 коп. заборгованості за комісією; 10 000 грн заборгованості за пенею/неустойкою. 16.09.2025 у між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «Деал фінанс груп» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Деал фінанс груп» за плату права вимоги, а ТОВ «Деал фінанс груп» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором від 14.08.2025 № 6576515 до відповідача [PERSON] на суму 20 185 грн, яка складається з: 5 000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 4 322 грн 50 коп. заборгованості за процентами, 862 грн 50 коп. заборгованості за комісією; 10 000 грн заборгованості за пенею/неустойкою. Станом на дату звернення до суду відповідач не здійснив жодних платежів на користь нового кредитора ТОВ «Деал фінанс груп». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати. Ухвалою суді від 16.02.2026 відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою витребувано від АТ КБ «Приват Банк» письмові докази. (а. с. 45, 46). Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву не подав. Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки учасники справи не висловили заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд, з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновків про таке. Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частин 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 14.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії (надійний) № 6576515, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 570120. Із зазначеного договору вбачається, що [PERSON] надав ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої реквізити, а саме: анкетні дані, номер РНОКПП, дані свого паспорта, адресу проживання, поштову адресу для кореспонденції, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, номер електронного платіжного засобу. Згідно з умовами договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалося надати [PERSON] у власність грошові кошти (кредит) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а останній зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору (п. 2.1 договору). Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.п. 2.1.1 договору). Сума кредиту 5 000 грн (п.п. 2.2.1 договору). Строк кредитування/строк договору 360 днів (п.п. 2.2.2 договору). Розмір першого обв`язкового платежу становить 2 287 грн 50 коп. (п.п. 2.2.3 договору). Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 10 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11 (п.п. 2.2.4 договору) Дата сплати першого обов`язкового платежу 12.09.2025 (п.п. 2.2.5 договору). Тип кредиту невідновлювальна кредитна лінія (п.п. 2.2.7 договору). Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 862 грн 50 коп.) (п.п. 2.2.8 договору). Дата надання кредиту 14.08.2025. Дата повернення кредиту 08.08.2026. Процентна ставка 0,95% в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту 22 962 грн 50 коп. Неустойка 250 грн в день. Загальні витрати за кредитом 17 962 грн 50 коп. (п.п. 2.2.8 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка 3 194,73% (п. 2.3 договору). Проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи зі строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором (п. 2.8 договору) (а. с. 8-15). Також із довідки про ідентифікацію вбачається, що 14.08.2025 о 17 год 40 хв на електронну пошту [PERSON] надіслано одноразовий ідентифікатор 570120 (а. с. 15 на звороті). 14.08.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] кошти в сумі 5 000 грн, що підтверджується лисами ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 23.12.2025 № 23/12/25-26193 та від 08.01.2026 № 21-420, з яких вбачається, що згідно умов договору про організацію переказу коштів на картки отримувачів від 21.03.2024 № 03, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та АТ «Юнекс банк» 14.08.2025 о 17 год 40 хв на картку [PERSON] № [NUMBER] відбулось успішне зарахування коштів в сумі 5 000 грн; номер платежу - 033888953886 згідно договору № 6576515 (а. с. 16). З інформації, наданої АТ КБ «Приватбанк» від 26.02.2026 № 20.1.0.0.0/7-260224/72609-БТ, вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] (рахунок № [NUMBER] ). З виписки карткового рахунку № [NUMBER] за період з 14.08.2025 по 17.08.2025 вбачається, що 14.08.2025 на вказаний картковий рахунок, який належить [PERSON] відбулось зарахування коштів в сумі 5 000 грн. Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії (надійний) від 14.08.2025 № 6576515. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за договором кредитної лінії (надійний) від 14.08.2025 № 6576515 станом на 23.12.2025 складає 20 185 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 4 322 грн 50 коп. заборгованість за відсотками, 10 000 грн неустойка, 862 грн 50 коп. комісія за надання кредиту (а. с. 6 на звороті, 7). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». 16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «Деал фінанс груп» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Деал фінанс груп» за плату права вимоги, а ТОВ «Деал фінанс груп» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 17 на звороті-21). Відповідно до реєстру прав вимоги № 23/12/25-01 до договору факторингу від 16.09.2025 № 16/09/25 ОВ «Деал фінанс груп» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором кредитної лінії (надійний) від 14.08.2025 № 6576515 на суму 20 185 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 4 322 грн 50 коп. заборгованість за відсотками, 10 000 грн неустойка, 862 грн 50 коп. комісія за надання кредиту (а. с. 25-27). Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості здійсненим ТОВ «Деал фінанс груп» за договором кредитної лінії (надійний) від 14.08.2025 № 6576515, з якого вбачається, що розмір заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 20 185 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 4 322 грн 50 коп. заборгованість за відсотками, 10 000 грн неустойка, 862 грн 50 коп. комісія за надання кредиту (а. с. 42 на звороті). 13.11.2025 о 07 год 13 хв ТОВ «Деал фінанс груп», як новий кредитор, надіслало на електронну пошту [PERSON] вимогу про повернення кредиту за договором кредитної лінії (надійний) від 14.08.2025 № 6576515 (а. с. 15 на звороті) . Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором кредитної лінії (надійний) від 14.08.2025 № 6576515 ні перед первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ні перед новим кредитором ТОВ «Деал фінанс груп», у зв`язку з чим заборгованість за тілом кредиту та процентами не погасив. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 000 грн та процентами в сумі 4 322 грн 50 коп. за договором кредитної лінії (надійний) від 14.08.2025 № 6576515 такими, що є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача комісії в розмірі 862 грн 50 коп. та пені/неустойки в розмірі 10 000 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно з підпунктом 2.2.8 кредитного договору комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 862 грн 50 коп.). Водночас, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016року». Також, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки [PERSON] уклав договір кредитної лінії (надійний) № 6576515 14.08.2025, тобто у період дії воєнного стану в Україні, дія якого продовжена до 04.05.2026, комісія в сумі 862 грн 50 коп., пеня/неустойка в розмірі 10 000 грн не підлягають стягненню з відповідача, а підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про щодо розподілу судових витрат, суд керується таким. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовна заява ТОВ «Деал фінанс груп» подана через систему «Електронний суд», тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 2 662 грн 40 коп. із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (а. с. 42). У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 230 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 500 грн суд зазначає таке. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані наступні докази: договір від 22.08.2025 № 22-08/25/ДІЛ про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Деал фінанс груп» та адвокатом Ткаченко Ю. О. (а. с. 28-30), витяг з акта та акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, з якого вбачається, що адвокатом Ткаченко Ю. О. надано ТОВ «Деал фінанс груп» правові послуги з підготовки матеріалів про стягнення заборгованості з [PERSON] (а. с. 31-33), платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 16.01.2026 згідно договору від 22.08.2025 № 22-08/25/ДІЛ про надання правової допомоги (а. с. 33 на звороті), ордер на надання правничої допомоги адвокатом Ткаченко Ю. О. ТОВ «Деал фінанс груп» (а. с. 34), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099, видане Ткаченко Ю. О. (а. с. 34 на звороті). Зважаючи на незначну складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також те, що надання правничої допомоги полягало лише у складенні позовної заяви та наданні усної консультації, суд дійшов висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4 500 грн, який є завищеним. За таких обставин суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн, як таких, що є співмірними зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданими послугами, часом, витраченим на їх виконання, ціною позову та значенням справи для позивача. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, витрати на правничу допомогу у сумі 924 грн.

Outcome: partial