Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Позивач АТ «Кредобанк» звернувся до Новобаварського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № ПКК/27845 від 28.08.2020 у розмірі 35802,07 грн та суму судового збору. Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» та підписані представником позивача адвокатом Матула Вікторією Юріївною, яка діє на підставі довіреності (а.с.106). Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.08.2020 [PERSON] уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір № ПКК/27845, відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.01.2026 загальна заборгованість за кредитним договором становить 35802,07 грн, в тому числі: тіло кредиту 15705,32 грн, відсотки 20096,75 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена відповідачем без реагування, борг не оплачено. 23.02.2026 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.109). Представник позивача Матула В.Ю. 05.03.2026 подала до суду заяву, сформовану в системі «Електронний суд», в якій просила провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач (згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України) у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно зі статтею 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 17.03.2026 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Суд установив, що 14.12.2018 ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] підписали Заяву-Договір № 26259011220931/980/Р про надання комплексних банківських послуг, за умовами та на підставі якої Банк надає Клієнту банківські послуги на умовах, визначених цією Заявою-Договором та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», Правилами користування банківськими платіжними картками ПАТ «Кредобанк», Посібником користувача системи «КредоДайрект», Тарифами ПАТ «Кредобанк», Перелік та умови надання банківських послуг визначаються у Додатку № 1 до цієї Заяви-Договору, який є невід`ємною частиною Заяви-Договору. Відповідно до підписаного ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] . Додатку від 14.12.2018 до Заяви-Договору № 26259011220931/980/Р від 14.12.2018, Банк 19.11.2018 відкрив відповідачу рахунок в гривні, для користування яким видав банківську картку (а.с.97). 28.08.2020 [PERSON] власноручно підписав Анкету-Заяву № 27845 на отримання ліміту по кредитній картці в АТ «Кредобанк», де підтвердив, що з умовами надання кредиту, викладеними в Пам`ятці клієнту ознайомлений, примірник Пам`ятки отримав (а.с.10). АТ «Кредобанк» та [PERSON] уклали та підписали Додаток про відкриття кредитної лінії № ПКК/27845 від 28.08.2020 до Заяви-Договору № 26259011220931/980/Р від 14.12.2018, згідно з яким шляхом підписання Заяви-Договору та цього Додатку клієнт просить, а банк на підставі рішення уповноваженої особи банку (у разі необхідності) зобов`язується надати банківські послуги, визначені цим додатком, а саме: зарезервувати клієнтові номер рахунку [NUMBER] у гривні, а також відкрити рахунок та виконувати операції за рахунком. Сторони договору погодили такі умови кредитування: максимальний ліміт кредитної лінії 200000,00 грн; термін (строк) кредитної лінії до 27.08.2023 включно; процентна ставка фіксована та становить 30% річних з дати укладення цього договору, крім періоду, вказаного у п.1.3.2.3.2.2. цього додатку до дати повернення кредиту у повному обсязі. Пунктом 1.3.2.3.2.2 визначено, що у разі погашення повного кредиту не пізніше останнього дня кожного календарного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту (пільговий період), процентна ставка становить 0,00001% річних, при цьому пільговий період не може перевищувати 62 календарних днів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 37,38% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту для клієнта за кредитним договором становить 240500,00 грн. Видача кредиту за кредитним договором здійснюється банком в межах поточного ліміту кредитної лінії безготівковим шляхом з позичкового рахунку на поточний рахунок клієнта, на якому встановлений поточний ліміт кредитної лінії під час ініціювання клієнтом видаткової операції, якщо сума видаткової операції перевищує залишок власних коштів клієнта на поточному рахунку. Клієнт, шляхом підписання цього додатку, надає пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру поточного ліміту кредитної лінії, встановленого банком та повідомленого клієнту. Клієнт не пізніше останнього кожного календарного місяця, починаючи з наступного календарного місяця за місяцем, в якому виникла кредитна заборгованість, зобов`язується здійснювати погашення кредиту в сумі 5% від розміру фактичної заборгованості за кредитом станом на кінець попереднього календарного місяця (мінімальний платіж), а також сплачувати банку нараховані проценти, комісії та інші платежі, передбачені кредитним договором або Тарифами. Клієнт безвідклично доручає банку здійснювати договірне списання з поточного рахунку коштів. Банк має право збільшувати або зменшувати розмір поточного ліміту кредитної лінії упродовж строку дії кредитного договору; продовжити строк кредитної лінії (а.с.11). Також [PERSON] 28.08.2020 підписав власноручно паспорт споживчого кредиту АТ «Кредобанк», який містить інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; про порядок повернення кредиту тощо (а.с.15). АТ «Кредобанк» виконав свої зобов`язання за договором, відкривши відповідачу рахунок [NUMBER] у гривні, надавши можливість користуватися кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 31.08.2020 по 02.01.2026 (а.с.24-93). 14.11.2025 Банк направив відповідачу досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити прострочену заборгованість в розмірі 35008,18 грн (а.с.94,96). Відповідно до складеного позивачем розрахунку за договором кредиту № ПКК/27845 від 28.08.2020, станом на 02.01.2026 у [PERSON] наявна заборгованість у сумі 35802,07 грн, з яких: 15705,32 грн тіло кредиту, 20096,75 грн відсотки (а.с.8-9). Отже, суд установив, що відповідно до укладеного між сторонами договору № ПКК/27845 від 28.08.2020, відповідачу безготівковим шляхом наданий кредит; встановлений максимальний ліміт кредитної лінії 200000,00 грн, терміном кредитування до 27.08.2023 включно, за процентною ставкою у розмірі 30% річних з дати укладення цього договору, крім періоду, пільгового періоду, що не може перевищувати 62 календарних днів, за яким процентна ставка становить 0,00001% річних. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, всі операції за картковим рахунком, з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами на підтвердження наявності заборгованості та на підтвердження отримання відповідачем кредитної картки, оскільки здійснення наведених вище операцій по рахунку без кредитної картки є не можливим. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Кредобанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд встановив, що позивач належними, допустимими та достовірними доказами довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема факт укладення між сторонами кредитного договору № ПКК/27845 від 28.08.2020; належне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором та неналежне виконання своїх зобов`язань відповідачем. Водночас, суд не може погодитися із визначеним позивачем розміром заборгованості за договором з огляду на таке. Як встановив суд, сторони у п. 1.3.2.2. кредитного договору погодили термін (строк) кредитування (кредитної лінії), а саме до 27.08.2023 включно. З наданого розрахунку суд вбачає, що відсотки за користування кредитними коштами нараховані за відсотковою ставкою 30% річних (що передбачено умовами договору), за період з 31.08.2020 по 01.12.2025 включно. Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивач не надавав доказів, що строк (термін) кредитної лінії був продовжений банком та сторони погодили збільшення строку кредитування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, після спливу строку (терміну) кредитної лінії, а саме з 28.08.2023 банк не мав права нараховувати передбачені договором. Суд зазначає, що АТ «Кредобанк» також позбавлене права нараховувати проценти згідно зі ст. 625 ЦК України, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення відсотків, нарахованих за період з 28.08.2023 по 01.12.2025 у розмірі 12891,91 грн не підлягають задоволенню. Отже, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № ПКК/27845 від 28.08.2020 у розмірі 22910,16 грн, з яких: тіло кредиту 15705,32 грн, відсотки 7204,84 грн (20096,75 12891,91). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с.5). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (63,99%), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1703 грн 67 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial