Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом, який надалі уточнив, збільшивши позовні вимоги, та остаточно просив: - розірвати договір оренди землі від 09.10.2015, укладений між [PERSON] як орендодавцем з однієї сторони, та ВСК Злагода як орендарем з іншої сторони, разом з додатковими угодами від 03.04.2017 та від 25.06.2021. - стягнути з ВСК Злагода на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором оренди землі від 09.10.2015 року в сумі 179054,55 грн, з яких: 1)61239,36 грн - сума несплаченої орендної плати (вже з вирахуваними податками (23%)), за договором оренди землі за 2023, 2024 та 2025 рік; 2)57739,95 грн - пеня, що нарахована за невчасну сплату орендної плати в 2023 році з 29.11.2024 по 29.11.2025, за невчасну сплату орендної плати в 2024 році з 31.12.2024 по 29.11.2025 та за невчасну сплату орендної плати в 2025 році з 31.12.2025 по 26.01.2026; 3)2356,83 грн - 3 % річних, що нараховані за невчасну сплату орендної плати в 2023 році з 31.12.2023 по 29.11.2025, за невчасну сплату орендної плати в 2024 році з 31.12.2024 по 29.11.2025 та за невчасну сплату орендної плати в 2025 році з 31.12.2025 по 26.01.2026; 4)7289,74 грн - інфляційні втрати, нараховані за невчасну сплату орендної плати в 2023 році з 31.12.2023 по 29.11.2025 та за невчасну сплату орендної плати в 2024 році з 31.12.2024 по 29.11.2025; 5)50431,67 грн - сума індексації орендної плати за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки. Зазначав, що він є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 5324081400:00:015:0095 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,234 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.06.2021 виданого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Івженко Ларисою Володимирівною. Право власності на вказану земельну ділянку він набув в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Між [PERSON] як орендодавцем з одного боку, та ВСК «ЗЛАГОДА» в особі Голови правління [PERSON] як орендарем, з другого, укладено договір оренди землі від 09.10.2015, згідно з яким Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області. В оренду за вказаним договором передана земельна ділянка, кадастровий номер: 5324081400:00:015:0095, загальною площею 6,234 гектарів, у тому числі: рілля 6,234 гектарів. 03.04.2017 між [PERSON] як орендодавцем з одного боку, та ВСК «Злагода» в особі Голови правління [PERSON] як орендарем з другого боку, укладено додаткову угоду до договору оренди землі, якою внесли зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 09 жовтня 2015 року. 25.06.2021 між [PERSON] як новим власником земельної ділянки, кадастровий номер 5324081400:00:015:0095, з одного боку, та ВСК «Злагода» в особі Голови правління [PERSON] як орендарем з другого боку, укладено додаткову угоду до договору оренди землі, якою внесли зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 09 жовтня 2015 року. Зазначав, що відповідач систематично порушує строки виплати орендної плати за вказаним договором. Орендна плата за 2022 виплачена невчасно а саме в 2023, за 2023 та 2024 рік не виплачена взагалі, індексація за орендною платою за 2022, 2023 та 2024 роки так само не виплачена. ВСК «Злагода» прострочила виконання грошового зобов`язання за що настає відповідальність передбачена частиною другою статті 625 ЦК України та п. 14 договору. Посилаючись на систематичне порушення істотних умов договору просив договір про оренду земельної ділянки розірвати та стягнути всі належні йому виплати та судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 18000 грн. Представник відповідача надав суду відзив, у якому, посилаючись на дотримання товариством умов договору та відсутністю порушень прав орендодавця, просить відмовити в задоволені позову та стягнути на його користь судові витрати в розмірі 12 000,00 грн. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Хворост Д.М. у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяву, у якій підтримали збільшені позовні вимоги в повному обсязі, просили провести судовий розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву, у якій розгляд справи просить проводити без її участі, щодо задоволення позову заперечує. З урахуванням ч. 2 ст.247ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником земельної ділянки: кадастровий номер: 5324081400:00:015:0095 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,234 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.06.2021, виданого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Івженко Ларисою Володимирівною (зворот а.с. 17). Право власності на вказану земельну ділянку він набув в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 17). Між [PERSON] як орендодавцем з одного боку, та ВСК «Злагода» в особі Голови правління [PERSON] як орендарем з другого, укладено договір оренди землі від 09.10.2015, згідно з яким Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.12-14). В оренду за вказаним договором передана земельна ділянка загальною площею 6,234 гектарів, у тому числі: рілля 6,234 гектарів, кадастровий номер: 5324081400:00:015:0095, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки (зворот а.с. 15). 03.04.2017 між [PERSON] як орендодавцем з одного боку, та ВСК «Злагода» в особі Голови правління [PERSON] як орендарем з другого боку, укладено додаткову угоду до договору оренди землі, якою внесено зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 09 жовтня 2015 року (а.с. 59). У пунктах 9-14 договору визначено розмір орендної плати за використання земельної ділянки, її обчислення, строк виплати, санкції за порушення строків виплати орендної плати та інше. Так, п. 11 договору передбачено, що орендна плата сплачується грошима до 30 числа останнього у році місяця. Договір підписаний сторонами, тобто між ними досягнуто згоди за всіма істотними умовами вказаного договору. Відповідно до п. 38 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором. Відповідно до п. 41 договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. 25.06.2021 між [PERSON] як новим власником земельної ділянки, кадастровий номер 5324081400:00:015:0095, з одного боку, та ВСК «Злагода» в особі Голови правління Масляка В.О. як орендарем з другого боку, укладено додаткову угоду до договору оренди землі, якою внесені зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 09 жовтня 2015 року, з такими умовами: «1. Замінити сторону у Договорі оренди землі від 01.10.2015 із [PERSON] на [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину №379 від 18.06.2021. 2. Розділ «Строки дії договору» змінити ти викласти в наступній редакції: 8. Даною додатковою угодою Договір продовжено на 11 років 8 місяців 28 днів (до 31.12.2027). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. 3. Розділ Орендна плата змінити та викласти в наступній редакції: 9. За користування земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату у розмірі 15 (п`ятнадцять) відсотків виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 6,234 га з урахуванням коефіцієнту індексації та коефіцієнту грошової оцінки, станом на 01.01.2019 (копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінки земельної ділянки додається) становить 176736,90 грн, а саме 26510,54 грн. Сторони за взаємною згодою мають право змінити розмір орендної плати шляхом укладання додаткової угоди до договору оренди землі. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. 4. Інші умови договору, до яких не внесені зміни, зберігають чинність». Право оренди зареєстроване відповідно до закону, що підтверджується інформаційною довідкою №454191920 від 28.11.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, (а.с. 15). Відповідно до положень статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (ч. 1ст. 407 ЦК України). Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата. Відповідно до ч. 2ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За правилами ч. 1ст. 2 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України,Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Як визначено у ст.15 Закону №161-XIV однією з істотних умов договору оренди землі є:орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. З аналізу наведеного вбачається, що строки виплати орендної плати не можуть бути виключені з умов Договору, оскільки це є суттєвим порушенням права орендодавця та вимог вищевикладеного законодавства. Крім того, додаткові угоди не містять зміни нумерації інших розділів Договору від 01.07.2013 «Умови використання земельної ділянки» п.15-17, «Умови і строки передачі земельної ділянки» п.18-20 та інші, що також свідчить про незмінність п.10-14 Договору. Отже, доводи представника відповідача щодо зміни додатковими угодами розділу «Орендна плата» в договорі від 28.11.2017 та виключення п.11 є безпідставними та такими, що не беруться судом до уваги. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] просив розірвати вищевказаний договір оренди землі, обґрунтовуючи тим, що ВСК «Злагода» неодноразово порушував умови договору оренди землі, а саме систематично не сплачував орендну плату в повному обсязі за 2023-2025 роки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої статті 651ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як зазначив представник відповідача, за 2023-2024 рік орендна плата нарахована, у розмірі за 2023 26510,54 грн, з яких 4771,90 грн ПДФО, 1325,53 грн військовий збір, 20413,11 грн до виплати; за 2024- 26510,54 грн, з яких 4771,90 грн ПДФО, 1325, 53 грн військовий збір, 20413,11 грн до виплати, а відтак ВСК «Злагода» визнає позовні вимоги в цій частині. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення п. 11 договору від 09.10.2015, несвоєчасно сплачено орендну плату позивачу за користування земельною ділянкою за 2023-2024 роки, а також 2025 рік. Відповідно дост.21Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Приписами ст.24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У пункті «д» частини першої статті 141ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно з частиною 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23 звернула увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші). Верховний Суд у постанові від 10.09.2021 року у справі № 650/628/19 (провадження № 61-21777св19) вказав, що згідно зі статтями13,15,21Закону України«Проорендуземлі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлені обставини справи із нормами закону, який їх регулює, а також судову практику Верховного Суду, висновки щодо застосування відповідних норм права якого, викладені в постановах, згідно ч. 4ст. 263 ЦПК України, враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав систематичного невиконання відповідачем істотної умови цього договору щодо своєчасного внесення орендної плати. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів (принцип диспозитивності). Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 81 ЦПК України). Водночас, відповідач не заперечує наявність заборгованості перед позивачем за виплатою орендної плати за 2023-2024 рокит та переконливих доказів на спростування доводів позивача щодо невиплати орендної плати за 2025 рік відповідач також не надав. За викладених обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по виплаті орендної плати за 2023-2025 роки. Щодо інших виплат та нарахувань суд зазначає таке. Щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних, що нараховані за невчасну сплату орендної плати в 2023 році з 31.12.2023 по 29.11.2025, за невчасну сплату орендної плати в 2024 році з 31.12.2024 по 29.11.2025 та за невчасну сплату орендної плати в 2025 році з 31.12.2025 по 26.01.2026 у розмірі 2356,83 грн, а також інфляційні втрати нараховані за невчасну сплату орендної плати в 2023 році з 31.12.2023 по 29.11.2025 та за невчасну сплату орендної плати в 2024 році з 31.12.2024 по 29.11.2025, що становить 7289,74 грн. Щодо стягнення пені за невиконання або неналежне виконання умов договору. Пунктом 14 укладеного договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення. За розрахунком позивача пеня за несплату орендної плати в грошовій формі за договором оренди за неналежне виконання умов договору у 2023-2025 роках нарахована з 29.11.2024 о 29.11.2025, тобто в межах одного року, становить 57739,95 грн. Разом з тим, представником відповідача у відзиві до позовної заяви було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вказаної вимоги. Однак, вказані доводи представника відповідача не можуть бути взяті судом до уваги, враховуючи те, що пеня нарахована в межах одного року, за прострочення виконання зобов`язання за кожний рік. Таким чином, вказані вимоги підлягають задоволенню. Щодо нарахування індексації орендної плати. Відповідно до ст. 21 Закону України « Про оренду землі» орендна плата обчислюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 762 ЦК України . За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором . Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки здійснюється використовується, як правило, для визначення розміру земельного податку використовуватись, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору земельної ділянки. Відповідно до п. 10 договору оренди обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Відтак, суд приходить до висновку про обґрунтованість стягнення суми індексації орендної плати за 2022, 2023, 2024 та 2025 років у розмірі 50431,67 грн. Відповідно до п.1 ч.2ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Щодо розподілу судових витрат суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Вбачається, що відповідно до договору про надання правничої допомоги №183 від 28.11.2025, адвокат Хворост Д.М. надала [PERSON] правничу допомогу у справі та відповідно здійснювала представництво його інтересів. Згідно з актом приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до договору про надання правничої допомоги №183 від 28.11.2025, складеного 26.03.2026 сума гонорару складає -18000 грн. Оплата витрат позивача на правничу допомогу підтверджується квитанцією від 26.03.2026 в сумі 18000 грн. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22. Однак, суд враховує те, що справа не є складаною, носить типовий характер, а також у вказаній категорії цивільних справ наявна стала судова практика. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved