Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 30 жовтня 2025 року року [PERSON] подав до Соборного районного суду міста Дніпра позовну заяву до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог, з урахуванням уточнень, позивач у позовній заяві посилався на те, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина, а саме квартира [ADDRESS] . За життя [PERSON] було складено заповіт від 20 жовтня 2015 року, за яким належну їй квартиру спадкодавиця заповіла позивачу. 06 вересня 2025 року [PERSON] , яка діяла по довіреності від імені [PERSON] , подала до приватного нотаріуса ДМНО Румянцева А.В. заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса ДМНО Румянцева А.В. від 06 вересня 2025 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, оскільки із заявою про прийняття спадщини спадкоємець повинен був звернутися до нотаріуса в строк до 24 січня 2025 року. Позивач є племінником померлої та не був обізнаний про наявність заповіту. Тривалий час після поховання тітки позивач не міг прийти до нормального стану, також була потреба в оформленні інших документів, тому термін для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом пропустив не навмисно. Окрім того, з 14 січня 2025 року позивач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , у зв`язку з чим не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини до закінчення шестимісячного строку після відкриття спадщини. Позивач вважає, що термін для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом пропущений з поважних причин: важкий емоційний стан через втрату близької людини, необізнаність про наявність заповіту та призов на військову службу за мобілізацією, адже з 14 січня 2025 року позивач був мобілізований і по теперішній час продовжує службу в ЗСУ у військовій частині. Враховуючи наведене, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. 05 грудня 2025 року від представниці відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила що вимоги даного позову не підлягають задоволенню, а доводи, наведені в позові є необґрунтованими та такими, що суперечать нормам діючого законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, сам позивач до нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини не звертався, звернувся представник позивача 06 вересня 2025 року, з порушенням встановленого законодавством терміну на подання відповідної заяви, оскільки спадкодавиця [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Також з матеріалів справи вбачається наступне: постановою від 06 вересня 2025 року приватного нотаріуса ДМНО Румянцева А. В. представнику позивача було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск термінів встановлених законодавством. Також представниця відповідача зазначила, що позивачем не надано до матеріалів справи жодних доказів підтвердження факту родинних зв`язків між позивачем та спадкодавицею. Врахувуючи наведене, представниця відповідача просила суд розглянути справу за позовом [PERSON] в межах чинного законодавства. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 30 жовтня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Представниця позивача надала до суду заяву, у якому просила задовольнити позов у повному обсязі, розглядати справу без її участі. Представниця відповідача надала суду заяву з проханням розглядати справу без його участі з урахуванням відзиву на позовну заяву. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановлені судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02 серпня 2024 року, серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, а саме квартира [ADDRESS] . За життя [PERSON] було складено заповіт від 20.10.2015 року, за яким належну їй квартиру [ADDRESS] , спадкодавиця заповіла [PERSON] , [INFO] . 06 вересня 2025 року [PERSON] , яка діяла по довіреності від імені [PERSON] , подала до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Антона Володимировича заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Антона Володимировича від 06 вересня 2025 року [PERSON] , яка діяла по довіреності від імені [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, а саме квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, оскільки із заявою про прийняття спадщини спадкоємець повинен був звернутися до нотаріуса в строк до 24 січня 2025 року. Як зазначає представниця позивача, [PERSON] є племінником померлої та не був обізнаний про наявність заповіту. Тривалий час після поховання тітки позивач не міг прийти до нормального стану, також була потреба в оформленні інших документів, тому термін для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом пропустив не навмисно. Окрім того, з 14 січня 2025 року [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою № 3.29/617 від 17 лютого 2025 року (копія довідки додається), у зв`язку з чим не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини до закінчення шестимісячного строку після відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Положенням ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 року № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022 року, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Частиною 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2023 року №480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 24 червня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2022 року внесено зміни до частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач, звертаючись до суду із позовом, серед поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує на те, що спадкодавець жила і померла на окупованій території в місті Маріуполі, з огляду на зазначене позивач була змушена встановлювати факт смерті. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Отже, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, можуть бути визнані судом поважними, оскільки, самі по собі ці обставини свідчать про поважність причин пропуску зазначеного строку, та позивачем надано допустимі та належні докази на підтвердження поважності пропуску для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обставини, які викладені позивачем обґрунтовують поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відтак, причини пропуску встановленого законом строку суд вважає поважними, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визначити йому додатковий строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved