Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує позов тим, що 13.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1419-7756. Договір підписано з використанням одноразового ідентифікатора, надісланого на телефонний номер позичальника. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 18800 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту, знижена % ставка - 1,20% в день; стандартна % ставка - 1,50% в день. Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ «КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідачка порушила умови кредитного договору, не повернула в повному обсязі кредит у встановлені строки. Станом на 13.10.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 105430 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом - 18800 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 83810 гривень 40 копійок, прострочена заборгованість по комісії 2820 грн. Однак, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», шляхом часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у сумі 11430,40 гривень, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 94000 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідачки 94000 гривень заборгованості за кредитним договором, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 18800 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 75200 гривень, а також судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив, що позивач не заперечує щодо можливого розгляду справи без участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. /а.с.8/ Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Втім, направлена судова кореспонденція повернулася без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. (Пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) Отже, відповідачка вважається такою, що про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, що 13.07.2024 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» договір про відкриття кредитної лінії №1419-7756 продукту «НА ВСЕ»/а.с.12-14/ Вказаний договір укладено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля А2156), про що зазначено у самому договорі після реквізитів сторін. Суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Про допустимість такої форми укладення правочинів також зазначено у численних правових позиціях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20, у постанові від 12 червня 2023 року у справі №263/3470/20. Згідно умов укладеного договору [PERSON] ., як позичальник, отримала від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредит в сумі 18800 гривень. Мета отримання кредиту - для задоволення особистих потреб позичальника. Строк кредитування встановлено 300 днів, дата повернення кредиту 08.05.2025 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. (п.4.9 договору) Згідно п.4.6 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою 1,50% за кожен день користування кредитом. Згідно п.4.7 договору комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується квитанцією та довідкою, згідно яких банк еквайр АТ КБ «ПриватБанк» перерахував від ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" 13.07.2024 року на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] кошти в сумі 18800 грн. за кредитним договором №1419-7756. Переказ коштів здійснювався за допомогою системи LigPay. /а.с.18, 19/ Відповідачка порушила умови кредитного договору, покладені на неї обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків належним чином не виконувала. В період з 13.07.2024 року до 08.05.2025 року (тобто, в межах строку дії договору) утворилась заборгованість в сумі 105430 грн. 40 коп. з яких: 18800 грн. основний борг, 83810 грн. 40 коп. залишок відсотків, 2820 грн. залишок комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості. /а.с.20-22/ У ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» передбачена участь позичальників у акції обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості. З наданих правил убачається, що акція полягає у прощенні частини заборгованості учасника акції. /а.с.23-24/ Позивач з посиланням на умови вказаної акції просить суд стягнути з відповідачки не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 18800 грн., та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 75200 грн., що разом становить 94000 грн. Вказана заборгованість залишається непогашеною відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, перебуваючи в межах заявлених позовних вимог, зважаючи на те, що відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved