Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінпром Маркет» звернувся до суду з позовом, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 13 384, 84 грн., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4 000, 00 грн., та суми заборгованості за відсотками в розмірі 9 384, 84 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422, 40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3500, 00 грн. Позовні вимоги мотивовані наступним. Так, 16 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 75687737, за умовами якого позикодавець зобов`язується надати відповідачу грошові кошти у розмірі 1 900,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 20 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 75687737 до Договору позики № 75687737, за умовами якої позичальник збільшила суму позики на 2 100,00 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 4 000,00 грн. 16 липня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання зобов`язання передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1 900,00 грн. шляхом перерахування на його банківський картковий рахунок № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес», що підтверджується електронною платіжною інструкцією № f22952bd-9690-4008-8de7-c7d7b076825f від 16.07.2025 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, складеним та підписаним в електронній формі. 20 липня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання зобов`язання передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2 100,00 грн. шляхом перерахування на його банківський картковий рахунок № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес», що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 30babd41-9b7a-4395-8f58-a88d170fd20f від 20.07.2025 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, складеним та підписаним в електронній формі. Всупереч умовам договору позики, відповідач [PERSON] не виконала свого зобов`язання, в результаті чого утворилася заборгованість за договором позики в розмірі 13 384,84 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 9 384,84 грн. 21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2112, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75687737 від 16.07.2021 року. 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75687737 від 16 липня 2021 року в розмірі 13 384,84 грн. 07 квітня 2025 року суддею постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 17 вересня 2025 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області по справі ухвалено заочне рішення. 16 жовтня 2025 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача адвоката Коваль С.М. про скасування заочного рішення. 10 грудня 2025 року ухвалою суду скасовано заочне рішення та призначено розгляд справи по суті. 16 грудня 2025 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Коваля С.М., де вказано, що відповідачем частково визнаються позовні вимоги, а саме, заборгованість на загальну суму 6220, 84 грн., з яких 4000 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 2220, 84 заборгованість за відсотками. В іншій частині, а саме суми нарахованих відсотків у розмірі 7164 грн. позовні вимоги не визнаються з наступних підстав. Так, відповідачем дійсно було отримано в кредит грошові кошти на загальну суму 4 000 грн. згідно договору № 75687737 від 16 липня 2021 року та Додаткової угоди від 20 липня 2021 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», строк кредитування становить 30 днів. За умовами договору у позикодавця виникло право нарахування процентів виключно у межах строку його дії 30 днів, тобто з 16 липня 2021 року до 14 серпня 2021 року. Щодо наданих позивачем Правил надання грошових коштів у позику, то з огляду на їх мінливий характер, їх не можна вважати складовою кредитного договору. Окрім того, позикодавцем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб. Виходячи з мов договору, представником відповідача проведено контррозрахунок заборгованості по відсоткам, а саме за період з 16 липня 2021 року по 19 липня 2021 року: 1900х1,99/100х4=151, 24 грн. та за період з 20 липня 2021 року по 14 серпня 2021 року:4000х1,99/100х26=2069,60 грн. Таким чином загальний розмір процентів, за якими відповідач має заборгованість складає 2220,84 грн. Також, щодо розміру витрат на правничу допомогу, у відзиві вказано, що такі витрати в сумі 3500 грн. є явно завищеними, оскільки як видно з матеріалів справи, адвокат займається 560 аналогічними справами, а тому при підготовці позовної заяви до суду відсутня необхідність у вивченні та опрацюванні великою за обсягом законодавчої бази. Окрім того, у відзиві представник відповідача просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу, які понесені відповідачем у розмірі 5 000 грн. 28 грудня 2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, де останній просив позов задовольнити, посилаючись на наступне. Так, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у тому ж договорі наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою Умовами, які передбачені у Правилах надання грошових коштів у позику. Вважає доводи представника відповідача щодо безпідставного нарахування процентів є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них/правил, і саме через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором. Щодо витрат на правничу допомогу представник позивача вказав, що заявлений представником відповідача розмір таких витрат у сумі 5 000 грн. є завищеним. З врахування того, що справа є малозначною. Крім того, витрати відповідача на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. перевищують витрати позивача у 125 %, хоча складання відзиву та усна консультація, як на думку представника позивача, займає значно менше часу, ніж аналіз документів та складання позовної заяви. Представник позивача був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, завчасно направивши на адресу суду клопотання, де просить позовні вимоги задовольнити повністю та розглянути справу без його участі. Представник відповідача адвокат Коваль С.М. в судовому засіданні просив суд позов задовольнити частково, а саме, стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 6220, 84 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4 000 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 2220, 84 грн., посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Також, просив суд зменшити суму витрат позивача на правничу допомогу до 1000 грн., одночасно просив суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Щодо відповіді на відзив, представник відповідача просив суд не приймати до уваги вказану відповідь, оскільки вона підписана та направлена до суду адвокатом Ткаченко Ю.О. 28 грудня 2025 року, хоча строк договору № 01-11/24 від 01.11.2024 року про надання вказаним адвокатом правничої допомоги позивачу ТОВ «Фінпром Маркет» закінчився ще 01 листопада 2025 року. Суд, вислухавши представника відповідача Коваля С.М., дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. 16 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики№ 75687737, за умовами якого позикодавець зобов`язується надати відповідачу грошові кошти у розмірі 1 900,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 20 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 75687737 до Договору позики № 75687737, за умовами якої позичальник збільшила суму позики на 2 100,00 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 4 000,00 грн. Згідно листів ТОВ «фінансова компанія «Фінексперс» від 13.03.2025 року та копій платіжних доручень, було прийнято до виконання платіжні інструкції від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про перерахування [PERSON] 16.07.2021 року грошових коштів в сумі 1900 грн., та 24.07.2021 року грошових коштів в сумі 2100 грн. Як вбачається з виписки, наданої АТ КБ «Приватбанк» по рахунку [PERSON] , 16 липня 2021 року було зараховано грошовий переказ на суму 1600, 00 грн. Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами доведено і не заперечується відповідачем, що на виконання умов договору позики від 16.07.2021 року та Додаткової угоди від 16.07.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було перераховано на розрахунковий рахунок [PERSON] грошові кошти на загальну суму 4 000 грн. 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (Фактор) укладено договір факторингу № 2112, за умовами якого Клієнт відступив Фактору права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі заборгованостей. Як вбачається з Реєстру боржників, що є додатком до вказаного вище договору факторингу, у ньому міститься запис, у тому числі щодо прав грошової вимоги до [PERSON] (запис № 7375). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Виходячи зі змісту статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідачкою [PERSON] не виконано свого зобов`язання щодо повернення суми позики в розмірі 4 000 грн., суд приходить до висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог ТОВ «Фінпром Маркет» до [PERSON] у цій частині. Щодо позовної вимог ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення з відповідачки суми нарахованих відсотків, суд зазначає наступне. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості [PERSON] , що складена ТОВ «Фінпром Маркет», первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховано відсотки за користування [PERSON] кредитними коштами на загальну суму 9384, 84 грн. за період часу з 6 липня 2021 року по 13 листопада 2021 року включно. При цьому, як вбачається з договору позики від 16.07.2021 року та додаткової угоди від 20.07.2021 року сторони погодили строк позики 30 днів. Отже, за таких умов договору та додаткової угоди, які були погоджені сторонами, кредитор мав підстави нараховувати відсотки за договором лише до 14 серпня 2021 року. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З урахуванням викладеного, суд погоджується із розрахунком сум відсотків, який надано представником відповідача, а саме за період з 16 липня 2021 року по 19 липня 2021 року: 1900х1,99/100х4=151, 24 грн. та за період з 20 липня 2021 року по 14 серпня 2021 року:4000х1,99/100х26=2069,60 грн. Отже, сума процентів за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2220, 84 грн., яка обрахована, виходячи з визначеної умовами договору позики щоденної процентної ставки та нарахована в межах погодженого строку кредитування. Щодо стягнення процентів в іншій частині, то суд виходить із наступного. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.03.2018 № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Суд відхиляє доводи представника позивача щодо ознайомлення відповідачки з Правилами надання грошових коштів у позику, зокрема щодо можливості пролонгації договору позики, оскільки позивачем не надано доказів ознайомлення [PERSON] саме з наданою до позову редакцією Правил. За таких обставин, суд дійшов висновку, що правових підстав для нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування у кредитодавця не було, а вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами, нарахованими після 14 серпня 2021 року у розмірі 7163, 16 грн. (9384, 00 2220, 84) задоволенню не підлягає. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення із [PERSON] основної суми боргу в сумі 4 000, 00 грн. за договором позики, а також суми процентів у межах строку надання позики в сумі 2220, 84 грн. законним і обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в цій частині. Щодо доводів представника відповідача про неможливість прийняття до розгляду відповіді на відзив з підстав його подання неповноважним представником, суд відхиляє їх, оскільки на підтвердження повноважень до відповіді на відзив адвокатом Ткаченко Ю.О. подано довіреність, що в силу положень частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є одним з документів, які посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Щодо судових витрат у частині професійної правничої допомоги. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога ТОВ ФК «Фінпром Маркет» надавалася адвокатом Ткаченко Ю.О. на підставі договору про надання правової допомоги № 11-24 від 01.11.2024 року. На підтвердження факту надання правничої допомоги позивачем надано: копія акта про приймання-передачу справ на надання правничої допомоги, витяг з акта № 8-П приймання-передачі наданої правничої допомоги, згідно якого адвокатом надано послугу з вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів для формування позовної заяви на суму 500 грн., та підготовка/складання позовної заяви на суму 3 000 грн., копію платіжної інструкції про оплату правничої допомоги на суму 3500 грн., копія ордеру на надання правничої допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність у порядку передоручення. За таких обставин, загальний розмір витрат на правову допомогу в сумі 3500 грн. підтверджено позивачем належними та допустимими доказами. Суд не вбачає підстав та відхиляє доводи представника відповідача щодо доцільності зменшення розміру витрат на правничу допомогу позивача, оскільки заявлена сума є повністю співмірною зі складністю справи. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога [PERSON] надавалася адвокатом Коваль С.М. на підставі договору про надання правової допомоги № 1/1510/25 від 15.10.2025 року. На підтвердження факту надання правничої допомоги відповідачем надано: догові про надання правової допомоги № 1/1510/25 від 15.10.2025 року, копія акта здачі-прийняття робіт від 12 грудня 2025 року, копія квитанції від 12 грудня 2025 року про оплату адвокатського гонорару в сумі 5 000 грн., копія ордеру. За таких обставин, загальний розмір витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. підтверджено відповідачем належними та допустимими доказами. Суд не вбачає підстав та відхиляє доводи представника позивача щодо доцільності зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідача, оскільки заявлена сума є повністю співмірною зі складністю справи. Окрім того, суд зауважує, що доцільність зменшення витрат на правничу допомогу розглядається судом, виходячи з принципів розумності та співмірності зі складністю справи та аж ніяк не співвідносно до аналогічних витрат іншої сторони (у даному випадку позивача). Відповідно до положень статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, а саме на 46 %, то з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору та витрат на правову допомогу та з позивача на користь відповідача слід стягнути суму судового збору та витрат на правову допомогу пропорційно до не задоволеної частини вимог.

Outcome: partial