Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У січні 2026 року позивач звернувся до суду через систему "Електронний суд" із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії у розмірі 6578,78 грн., плату за абонентське обслуговування 383,01 грн., 295, 37 грн. втрат від інфляційних процесів, три відсотки річних у розмірі 126, 21 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. Такі вимоги позивач обгрунтовує наступними обставинами. Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії по [ADDRESS] , опалювальною площею 46,50 кв.м. Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, до вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Відповідачу [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Позивачем умови договору були виконані в повному обсязі, послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуги з постачання теплової енергії визначається за показниками комерційного вузла обліку або розрахунковим методом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 р. та за встановленими тарифами на послугу з постачання теплової енергії відповідно до рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 450/13 від 23.06.2021р., № 813/24 від 20.10.2021 р., № 605/30 від 12.10.2022 р., № 637/22 від 26.09.2023 р., № 661/19 від 24.09.2024 р. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» розраховує плату за абонентське обслуговування згідно прямих фактичних витрат. Відповідно до постанови КМУ від 21.08.2019р. № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування» для одного абонента платіж не може перевищувати встановленого граничного розміру. Розмір плати за абонентське обслуговування не залежить від кількості комунальних послуг, що надаються одним виконавцем абонентові, у рахунках на оплату послуги з постачання теплової енергії виставляється як окремий платіж. Нараховується у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі. Відповідач [PERSON] свого обов`язку по оплаті наданих йому послуг належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2024 р. по 31.12.2025 року у розмірі 6578,78 грн., заборгованість по оплаті послуг за абонентське обслуговування за період з 01.04.2024 р. по 31.12.2025 року у розмірі 383,01 грн., а також він зобов`язаний відшкодувати позивачу інфляційні втрати у розмірі 295,37 грн. та 3% річних у розмірі 126,21 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 лютого 2026 року постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. 23.03.2026 року відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги МКП «Чернівцітеплокомуненерго» визнав повністю та не заперечував щодо їх задоволення. Представник позивача - МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання 24 березня 2026 року також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності її учасників та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком ; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно статті 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат (стаття 21 Закону). За змістом статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633 IV, споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно статті 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633 IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Як вбачається з матеріалів справи, МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії. Судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.10.2025 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що за надані послуги з постачання теплової енергії в [ADDRESS] за період 01.10.2024 р. по 31.12.2025 року [PERSON] нараховано 6578,78 гривень заборгованості. Виходячи з зазначеного, оскільки позивач надавав послуги з теплопостачання до квартири в [ADDRESS] , опалювальною площею 46,50 кв.м., у період з 01.10.2024 р. по 31.12.2025 року, що визнається відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього вартості цих житлово-комунальних послуг. Згідно з п.11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента не може перевищувати 32,50 грн. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі. Разом з цим, відповідач не здійснював плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 383,01 грн. за період з 01.04.2024 р. по 31.12.2025 року, яка також підлягає стягненню. Положеннями статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного та беручи до уваги те, що відповідач не виконав належним чином покладене на нього зобов`язання по оплаті отриманих послуг з постачання теплової енергії, позовні вимоги позивача в частині стягнення з нього інфляційних втрат у розмірі 295,37 грн. та 3% річних у розмірі 126,21 грн., нараховані за період з 01.10.2024 року по 31.12.2025 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача Міського комунального підприємства „Чернівцітеплокомуненерго заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у розмірі 6578,78 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 383,01 грн., 295, 37 грн. втрат від інфляційних процесів, та три відсотки річних у розмірі 126, 21 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди, до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 1331,20 грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved