Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] , 12.01.2026 року, звернулася в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до [PERSON] з зазначеними позовними вимогами в обґрунтування яких вказала, що вона, з 2017 року, проживала разом з [PERSON] , який помер [INFO] , як дружина та чоловік, за адресою: [ADDRESS] , шлюб між нами не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, купували меблі, побутову техніку та інші предмети домашнього вжитку; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів, померлий чоловік спілкувався з її родичами, за спільні кошти, а саме за 6 300$ (шість тисяч триста американських доларів) в період спільного проживання, ними був придбаний легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT 2006 року випуску, який покійний чоловік зареєстрував на себе за спільною домовленістю, як власник -03.01.2024 року. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є його мати [PERSON] . 08 липня 2024 року, приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Плаксіною П.Б. було заведено спадкову справу за №27/2024 до майна померлого [PERSON] на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини. 28 листопада 2024 року, позивачкою було подано заяву приватному нотаріусу про видачу Свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя, а саме - на автомобіль легковий марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , але в одержанні такого Свідоцтва їй було відмовлено на тій підставі, що вона не являється спадкоємцем за законом, так як не може підтвердити факт родинних чи інших відносин з померлим, і тому, відповідно до роз`яснень приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області від 28.11.2024 № 202/02-14, їй було роз`яснено про необхідно звернутись до суду. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 15.05.2025 року, було встановлено факт проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, в період часу з 2017 року по день смерті [INFO] [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд визнати спільною сумісною власністю її - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та який помер [INFO] .: легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля. В судове засідання позивачка [PERSON] та. її представник адвокат Писарська В.Г. не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації та проживання, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази в їх сукупності на взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 2017 року, проживала разом з [PERSON] , який помер [INFO] , як дружина та чоловік, за адресою: [ADDRESS] , шлюб між нами не був зареєстрований. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, купували меблі, побутову техніку та інші предмети домашнього вжитку; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів, померлий чоловік спілкувався з її родичами, за спільні кошти, а саме за 6 300$ (шість тисяч триста американських доларів) в період спільного проживання, ними був придбаний легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT 2006 року випуску, який покійний чоловік зареєстрував на себе за спільною домовленістю, як власник [INFO] ( а.с.17). Спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є його мати [PERSON] . 08 липня 2024 року, приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Плаксіною П.Б. було заведено спадкову справу за №27/2024 до майна померлого [PERSON] на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 27/2024 від 08.07.2024 року, наданої на підставі ухвали Шишацького районного суду від 19.01.2026 року про витребування доказів ( а.с.31 -77). 28 листопада 2024 року, позивачкою було подано заяву приватному нотаріусу про видачу Свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя, а саме - автомобіля легкового марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , але в одержанні такого Свідоцтва їй було відмовлено на тій підставі, що вона не являється спадкоємцем за законом, так як не може підтвердити факт родинних чи інших відносин з померлим, і тому, відповідно до роз`яснень приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області від 28.11.2024 № 202/02-14, їй було роз`яснено про необхідно звернутись до суду ( а.с.18,46). Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 15.05.2025 року, було встановлено факт проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, в період часу з 2017 року по день смерті [INFO] [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 19-22).. 17.12.2025 року було проведено незалежну оцінку транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] ринкова вартість об`єкту оцінки становить 251 682 гривень ( а.с.11-17). Частинами першою та другою статті 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя, при цьому, частиною 2 статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і тому подібне. Статтею 74 СК України визначено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, тобто, при застосуванні статті 74 СК України необхідно виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Статтею 60 СК України закріплено презумпцію спільності майна подружжя, відповідно до положень якої, набуте подружжям за час шлюбу майно, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі 490/6060/15-ц зазначено: "Особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти». Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, але позивачка просила суд їх не стягувати з відповідача, тому суд покладає судові витрати на позивачку [PERSON] . На підставі ст. ст 3, 8, 21, 60, 74 СК України, ст. 368 ЦК України,

Outcome: approved