Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

06 лютого 2026 року представник заявника [PERSON] , адвокат Скляров С.Л. звернувся до суду з цією заявою, та з урахуванням уточнень, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт реєстрації за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , права приватної власності на житловий будинок загальною площею 76,4 м2, житловою площею 49.6 м2, реєстраційний номер 4502481, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з житлового будинку Літ. А-1, сіни Літ. а, сараю Літ. Б, погребу Літ. п/д, вбиральні Літ. у, ворота №1, паркан №2, паркан №3. Заява обґрунтована тим, що відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння від 20.12.1991, заявник [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] ). На даний час виникла необхідність у державній реєстрації належного заявнику житлового будинку та отриманні витягу з Державного реєстру речових прав на вказаний вище житловий будинок, однак заявнику було відмовлено у здійсненні реєстраційних дій в зв`язку з тим, що право власності на вказаний об`єкт зареєстровано реєстратором бюро технічної інвентаризації на підставі рішення про реєстрацію права власності від 26.01.2004 року з допущеною помилкою в написанні прізвища заявника. В позасудовому порядку заявник позбавлений можливості усунути виявлені недоліки, адже бюро технічної інвентаризації, працівники якого допустили помилку, на даний час не є органом уповноваженим на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав. В свою чергу державний реєстратор теж не має права реєструвати право власності на вказаний об`єкт та вносити відомості до Державного реєстру речових прав, оскільки в першу чергу повинен врахувати саме відомості, які наявні в реєстрі бюро технічної інвентаризації. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник, адвокат Скляров С.Л., не прибули, останній подав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести без участі його та заявника, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 40). Представник Більпільської міської ради Сумського району, заінтересованої особи по справі, у судове засідання не прибув, направив до суду клопотання, у якому просив розгляд справи провести без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує (а.с. 29). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, перевіривши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (попередня адреса [ADDRESS] ). Право власності заявника на вказане нерухоме майно підтверджується копією договору купівлі-продажу домоволодіння від 20.12.1991 року (а.с. 9). Як вбачається з позовної заяви, право власності на будинок заявника було зареєстровано у відповідності до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (далі Положення), яке було затверджено Наказом Міністерства юстиції від 07.02.2002 р. N 7/5. Відповідно до п. 2.6 Положення заява про реєстрацію прав власності подається до БТІ, яке здійснює свою діяльність на території тієї адміністративно-територіальної одиниці, на якій розташований об`єкт нерухомого майна. Для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно власник (власники) або належним чином уповноважена ним (ними) особа подає заяву встановленої форми (пункт 2.3 Положення). Під час подання заяви про реєстрацію прав власності фізична особа повинна пред`явити документ, що посвідчує її особу (пункт 2.4 Положення). Так, за заявою [PERSON] було проведено реєстрацію права власності на житловий будинок та видано відповідний витяг. Разом з тим, при проведенні реєстрації працівником бюро технічної інвентаризації було допущено помилку в написанні прізвища власника майна. Зокрема, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2661563 від 26.01.2004 року, власником житлового будинку в [ADDRESS] , значиться [PERSON] (а.с. 10). Тобто, при внесенні відомостей про власника майна, прізвище заявника було помилково перекладено з російської на українську мову. Така помилка була допущена у зв`язку із тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку було виконано російською мовою. Таким чином, прізвище власника будинку в договорі купівлі-продажу від 20.12.1991 року зазначено російською мовою як « [PERSON] », згідно паспорту громадянина України та свідоцтва про народження вірним написанням прізвища заявника є « [PERSON] », а у витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно прізвище власника домоволодіння записано українською мовою з помилкою як « [PERSON] », тобто через букву «и», в той час, як в документі, що посвідчує особу, а саме в паспорті громадянина України його прізвище вказано на українській мові « [PERSON] », тобто через букву «і». На даний час, виникла необхідність у державній реєстрації належного заявнику житлового будинку та отриманні витягу з Державного реєстру речових прав на вказаний вище житловий будинок, однак заявннику було відмовлено у здійсненні реєстраційних дій, в зв`язку з тим, що право власності на вказаний об`єкт зареєстровано реєстратором бюро технічної інвентаризації на підставі рішення про реєстрацію права власності від 26.01.2004 року з допущеною помилкою в написанні прізвища заявника. Наявність такого помилкового запису про право власності на нерухоме майно позбавляє можливості заявника розпоряджатися своїм будинком, в тому числі вчиняти щодо нього будь-які правочини. За зверненням [PERSON] до державного реєстратора, йому було роз`яснено, що внесення до Державного реєстру речових прав відомостей про вказаний вище житловий будинок є неможливим, адже державний реєстратор не може не враховувати реєстрацію права власності, яка була проведена працівником бюро технічної інвентаризації. Отже, заявник вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту реєстрації за ним права власності на належний йому житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , так як помилка, яка була допущена при реєстрації права власності, перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в тому числі внести до Державного реєстру речових прав відомості про право власності на вказаний об`єкт. Крім того, факт реєстрації права власності саме за [PERSON] підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] , карткою платників податків, свідоцтвом про народження [NUMBER] від 20 листопада 2007 року, свідоцтвом про народження заявника [NUMBER] від 13 лютого 1960 року, які видані на ім`я [PERSON] (а.с. 4-8). Також за замовленням заявника в 2004 році було виготовлено робочий проект газопостачання будинку [ADDRESS] (а.с. 14-16). З копії вказаного проекту вбачається, що замовником документації та власником спірного будинку є [PERSON] , заявник по справі. На даний час в позасудовому порядку заявник позбавлений можливості усунути виявлені недоліки, адже бюро технічної інвентаризації, працівники якого допустили помилку, на даний час не є органом уповноваженим на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав. В свою чергу державний реєстратор теж не має права реєструвати право власності на вказаний об`єкт та вносити відомості до Державного реєстру речових прав, оскільки в першу чергу повинен врахувати саме відомості, які наявні в реєстрі бюро технічної інвентаризації. Отже, суд вважає встановленим обставини, якими обґрунтовуються вимоги заявника, з таких мотивів. Відповідно до ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадженні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Представником заявника доведено, що встановлення юридичного факту є безпосереднім правом заявника як громадянина України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право заявник не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт реєстрації за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , права приватної власності на житловий будинок загальною площею 76,4 м2, житловою площею 49.6 м2, реєстраційний номер 4502481, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з житлового будинку Літ. А-1, сіни Літ. а, сараю Літ. Б, погребу Літ. п/д, вбиральні Літ. у, ворота №1, паркан №2, паркан №3, оскільки представник заявника довів це належними та допустимими доказами. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення юридичного факту. На підставі викладеного,

Outcome: approved