Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

13 січня 2026 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» про визнання виконавчого напису № 16739 від 18.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що через портал «ДІЯ» дізналася про наявність відносно неї відкритих виконавчих проваджень та через Автоматизовану систему виконавчого провадження дізналася про примусове виконання виконавчого напису № 16739, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 18.12.2021 року, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості у розмірі 6620 грн. Однак наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатися обґрунтованою, оскільки позивач жодних грошових, кредитних коштів від відповідача не отримувала, а також не укладала кредитні договори та/або інші договори з відповідачем, правова природа та підстави нарахування заборгованості позивачу не відомі. Посилання на заборгованість в розмірі 6620 грн, яку нарахував нотаріус не підтверджена жодними доказами. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки стягувачем не було надіслано на адресу боржника вимогу про погашення простроченої заборгованості із зазначенням суми погашення, та не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні. На момент вчинення виконавчого напису нотаріус не переконався в безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а також вчинив виконавчий напис за відсутності необхідних документів, передбачених Переліком документів, на підставі яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Неотримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором та вчиненням виконавчого напису позбавило можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. викликано до суду шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Позивач, [PERSON] та її представник - [PERSON] у судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив до суду не подавав. Треті особи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. та приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я. В. у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи та письмових пояснень по суті позову не подавали. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 18 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 16739, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 171484 від 13.01.2021 року, укладеним із товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР», право- наступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору факторингу № 01- 28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року є товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за кредитним договором № 171484 від 13.01.2021 року. Строк платежу за Договором настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.01.2021 по 12.11.2021 року. Сума заборгованості становить 5220 грн, із яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1000 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 4220 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача у розмірі 1400 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 6620 грн (а.с. 11). 03.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніною Вікторівною на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису № 16739, виданого 18.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. відкрито виконавче провадження № 68492585, про що винесено постанову про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості у розмірі 6620 грн (а.с. 6). У межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я. В. винесено постанови про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження, основної винагороди та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с. 7-9). 25.09.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я. В. винесено арешт коштів на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] (а.с. 10). За загальним правилом статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат»). Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а)оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому, ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі №674/918/17). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що [PERSON] має безспірну заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» за кредитним договором (Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту) № 171484 від 13.01.2021 року, а також, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису дійсно належним чином переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з [PERSON] за спірним виконавчим написом, зокрема належним чином завірений кредитний договір, з відміткою про його нотаріальне посвідчення, а також про належне повідомлення про розмір заборгованості, термін її сплати, та відступлення права вимоги, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 16739, вчиненого 18.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за подання позовної заяви до суду. Враховуючи, що позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, то із відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved