Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» (далі по тексту ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ») звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , Фермерського господарства «ГРАЙН ГРУПС» (далі по тексту ФГ «ГРАЙН ГРУПС») про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди та скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, в якій просить визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 1 лютого 2025 року до договору оренди землі №б/н від 28 січня 2015 року, укладеного між ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» та [PERSON] ; визнати відсутнім у ФГ «ГРАЙН ГРУПС» права оренди земельної ділянки площею 4,0538 га, кадастровий номер 5621482000:03:000:0166, що розташована на території Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області, номер запису про інше речове право: 60024468; скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,0538 га, кадастровий номер 5621482000:03:000:0166, що розташована на території Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області, номер запису про інше речове право: 60024468. В обґрунтування таких позовних вимог позивач ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» у позовній заяві зазначає про те, що 28 січня 2015 року між [PERSON] , як орендодавцем, та ТОВ «РАЙЗ ЗАХІД», як орендарем, було укладено договір оренди землі, а вподальшому укладено додаткову угоду від 25 квітня 2018 року, якою визначено нового орендаря - ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ», та внесено зміни до договору оренди землі від 28 січня 2015 року, за якими позивач ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» набуло право користування (оренди) земельною ділянкою площею 4,0538 га, кадастровий номер 5621482000:03:000:0166, що розташована на території Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області. Договір оренди землі від 28 січня 2015 року, згідно додаткової угоди до нього від 25 квітня 2018 року, укладено строком на сім років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Таким чином, строк дії договору оренди землі закінчився 25 квітня 2025 року. Відповідно до п. 8 договору оренди землі від 28 січня 2015 року визначено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору оренди землі повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі від 28 січня 2015 року (з додатковою угодою до нього від 25 квітня 2018 року), 21 лютого 2025 року ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» надіслано відповідачеві [PERSON] лист-повідомлення вих. № 223 про намір продовжити дію договору оренди землі. До такого листа позивачем було додано два оригінальних примірники додаткової угоди про продовження дії договору, підписані зі сторони орендаря. Проте, відповідач [PERSON] будь-якої відповіді на вищевказаний лист не надала, тобто не скористалася правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечила проти продовження дії договору оренди землі на новий строк. При цьому, позивач, як орендар, належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проєкт додаткової угоди. Підтвердженням належного виконання умов договору оренди землі з боку орендаря є платіжні інструкції про виплату орендної плати. Разом з тим, відповідно до довідки від 9 жовтня 2025 року (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна), проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 5621482000:03:000:0166, що знаходиться на території Вовковиївської сільської ради Демидівського району, Рівненської області, де орендарем вказане ФГ "ГРАЙН ГРУПС". Позивач вважає поновленим договір оренди землі від 28 січня 2015 року на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», а тому наявні підстави для визнання укладеною додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. Укладенням відповідачем [PERSON] договору оренди землі з новим орендарем - ФГ "ГРАЙН ГРУПС" було порушено переважне право позивача на укладення (поновлення) договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5621482000:03:000:0166 на новий строк. Таким чином, позивач вважає, що відповідач [PERSON] порушила право позивача на поновлення договору оренди землі, оскільки відмовляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі. А відповідач ФГ "ГРАЙН ГРУПС" порушило право позивача на користування (оренду) земельною ділянкою, оскільки незаконно заволоділо майном шляхом реєстрації права оренди землі. У позовній заяві позивач зазначає про те, що його переважне право на укладення додаткової угоди до договору оренди землі, було порушене відповідачами, потребує судового захисту та відновлення шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди землі на таку земельну ділянку за відповідачем ФГ "ГРАЙН ГРУПС" та скасування такого права оренди землі. З урахуванням наведеного, позивач у позовній заяві просить визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 1 лютого 2025 року до договору оренди землі №б/н від 28 січня 2015 року, укладеного між ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» та [PERSON] ; визнати відсутнім у ФГ «ГРАЙН ГРУПС» права оренди земельної ділянки площею 4,0538 га, кадастровий номер 5621482000:03:000:0166, що розташована на території Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області, номер запису про інше речове право: 60024468; скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,0538 га, кадастровий номер 5621482000:03:000:0166, що розташована на території Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області, номер запису про інше речове право: 60024468. Представник позивача ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» - адвокат Кришталь О.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги позивача задовольнити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, до суду подала заяву в якій повідомила, що на розгляд справи не може прибути за станом здоров`я, а також у зв`язку з виїздом за кордон. У наданих до суду письмових поясненнях (а.с. 65) відповідач [PERSON] зазначила про те, що не визнає позовні вимоги позивача, оскільки більше як за три місця до закінчення строку дії договору оренди землі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, надіслала орендареві лист про припинення договору оренди землі без його поновлення. У такому листі вона повідомила, що наміру більше співпрацювати з орендарем ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» не має. Вирішила використовувати земельну ділянку на власний розсуд, а тому передала земельну ділянку в користування своїм родичам. В судовому засіданні представник ФГ «ГРАЙН ГРУПС» Климчук А.В. позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що ФГ «ГРАЙН ГРУПС» було укладено договір оренди земельної ділянки з [PERSON] , яка є його родичкою, після закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, укладеного [PERSON] з позивачем. [PERSON] , як власник земельної ділянки, сама у такий спосіб розпорядилася своєю земельною ділянкою. Вважає, що будь-яких прав позивача не було порушено ФГ «ГРАЙН ГРУПС». Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» до [PERSON] , ФГ «ГРАЙН ГРУПС» про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди та скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, і відкрито провадження у справі № 558/669/25 за вказаним позовом. 26 січня 2026 року судом проведено підготовче засідання в цивільній справі №558/669/25 за результатами якого було закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Суд вирішив справу в межах позовних вимог позивача та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З досліджених судом доказів встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером 5621482000:03:000:0166, загальною площею 4,05 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №447010217 від 9 жовтня 2025 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №176215215 від 3 серпня 2019 року, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №252862 від 14 листопада 2008 року (а.с. 11, 12, 18). Судом також встановлено, що між [PERSON] , як орендодавцем, та ТОВ «РАЙЗ ЗАХІД», як орендарем, було укладено договір оренди землі від 28 січня 2015 року щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5621482000:03:000:0166, загальною площею 4,05 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області (а.с. 13, 14). 25 квітня 2018 року між [PERSON] , ТОВ «РАЙЗ ЗАХІД» та ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 28 січня 2015 року, відповідно до якої за згодою орендодавця [PERSON] , орендар ТОВ «РАЙЗ ЗАХІД» передав новому орендареві ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ», який прийняв права та обов`язки орендаря, що передбачені в договорі оренди землі від 28 січня 2015 року. П. 4.1. додаткової угоди №б/н від 25 квітня 2018 року були внесені зміни до п. 8 договору оренди землі від 28 січня 2015 року та сторонами узгоджено, що договір оренди землі укладено строком на сім років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 15). Судом встановлено, що [PERSON] 5 листопада 2024 року, до закінчення строку дії договору оренди землі від 28 січня 2015 року, направила директору ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» лист-повідомлення від 1 листопада 2024 року про те, що не має бажання поновлювати дію вищезазначеного договору оренди землі і має намір самостійно обробляти орендовану позивачем земельну ділянку. У зв`язку з цим, просила утриматись від вчинення дій, які б перешкоджали відразу після закінчення строку дії договору оренди землі використовувати належну їй на праві власності земельну ділянку. Такий лист отримано позивачем 5 листопада 2024 року. Разом з тим, маючи намір продовжити договірні відносини з [PERSON] , ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» листом-повідомленням за вих. №223 від 18 лютого 2025 року звернулося до відповідача [PERSON] з пропозицією поновити договір оренди землі від 28 січня 2015 року. До вказаного листа було долучено додаткову угоду №б/н від 1 лютого 2025 року, в якій запропоновано: «1.1 доповнити розділ "Строк дії Договору "новим пунктом 8.1.: Даний Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Жодних заяв, заперечень щодо не поновлення цього договору сторони не мають та ними не направлялись; п. 1.2. доповнити розділ "Умови використання земельної ділянки" новим пунктом 17.1.: «Поновлення Договору оренди». Договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в разі відсутності заяви однієї зі Сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій Сторонами Договору для його поновлення не вимагається. Сторона даного Договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення цього договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення Договору не пізніше ніж за один місяць (якщо інший більший строк, не буде передбачений законодавством) до дати закінчення строку дії Договору, з одночасним відправленням іншій Стороні за Договором повідомлення про подання заяви про виключення з ДРРПНМ відомостей про поновлення Договору…» Лист-повідомлення та додаткову угоду було направлено [PERSON] 21 лютого 2025 року поштовим відправленням, що підтверджується описом вкладення Ф. 107, списком пріоритетних поштових відправлень та фіскальним чеком (а.с. 19, 20, 27). Доказів вручення відповідачеві [PERSON] листа-повідомлення №223 від 18 лютого 2025 року та додаткової угоди №б/н від 1 лютого 2025 року до договору оренди землі від 28 січня 2015 року позивачем до суду не надано. Із змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №447010217 від 9 жовтня 2025 року, встановлено, що 29 квітня 2025 року за заявою [PERSON] та згідно листа-повідомленням від 1 листопада 2024 року було проведено державну реєстрацію припинення права оренди землі за договором оренди землі від 28 січня 2015 року, строк дії якого закінчився 25 квітня 2025 року. Разом з тим, із змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №447010217 від 9 жовтня 2025 року, встановлено, що між [PERSON] та ФГ «ГРАЙН ГРУПС» 1 травня 2025 року було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5621482000:03:000:0166. Строк оренди до 1 травня 2032 року з правом пролонгації. Державна реєстрація іншого речового права на підставі такого договору оренди землі проведена 20 травня 2025 року, номер запису про інше речове право: 60024468 (а.с. 18). Дослідженими доказами по справі встановлено, що між ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» та [PERSON] не було досягнуто домовленості щодо поновлення договору оренди землі №б/н від 28 січня 2015 року (з додатковою угодою до нього №б/н від 25 квітня 2018 року), строк якого закінчився 25 квітня 2025 року, то відповідач [PERSON] 1 травня 2025 року уклала договір оренди землі з іншим орендарем ФГ «ГРАЙН ГРУПС», який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 травня 2025 року. Звертаючись до суду з позовною заявою, ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» посилається на те, що дії відповідача [PERSON] не відповідають умовам договору оренди землі, положенням земельного законодавства та порушують переважне право позивача на поновлення договору оренди землі. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно з ст. 90 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України) власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. За змістом ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до Перехідних положень Закону України "Про оренду землі" з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" № 340-ІХ, правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Відповідно до п. 8 договору оренди землі від 28 січня 2015 року (в редакції додаткової угоди від 25 квітня 2018 року) орендар земельної ділянки після закінчення строку договору оренди має переважне право поновлення його на новий строк, для чого повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 ст. 407 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) (в редакції, що діяла на час укладення договору оренди землі) право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). В силу вимог ч.ч.1-3 та ч.ч. 5-6 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Як визначено в ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. За змістом ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі". Так, відповідно до приписів ч.ч. 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Під час укладення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті). Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті). Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст. 777 ЦК України. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин. При цьому, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") процедури, так і наявності волевиявлення сторін. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Судом встановлено, що до закінчення строку дії договору оренди, ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» надіслало [PERSON] лист-повідомлення за вих. № 223 від 18 лютого 2025 року про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі №б/н від 28 січня 2015 року на новий строк. Доказів вручення такого листа-повідомлення [PERSON] позивачем до суду не надано. Крім того, судом встановлено, що такий лист-повідомлення надіслано позивачем відповідачеві [PERSON] без дотримання строків визначених п. 8 договору оренди землі №б/н від 28 січня 2015 року (в редакції п. 4.1. додаткової угоди №б/н від 25 квітня 2018 року до договору оренди землі №б/н від 28 січня 2015 року не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди землі). Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст.203 ЦК України). Аналізуючи вищевказане, суд дійшов переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін. У листі-повідомленні від 1 листопада 2024 року, що отриманий позивачем 5 листлпада 2024 року відповідач [PERSON] повідомила позивача про те, що не бажає поновлювати договір оренди землі №б/н від 28 січня 2015 року та продовжувати співпрацю з позивачем. Тобто в даному випадку волевиявлення відповідача [PERSON] на поновлення договору оренди землі відсутнє. Водночас, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 січня 2020 року в справі №379/1354/18, від 25 березня 2020 року в справі 379/1439/18, від 15 лютого 2023 року в справі №399/295/11, від 15 травня 2023 року в справі №693/137/22. Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 травня 2024 року в справі №604/648/23, від 12 квітня 2024 року в справі №131/970/23. Крім того, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 року в справі № 604/646/23 (провадження № 61-1814св24). Крім того, посилання позивача на належне виконання ним договору оренди землі від 28 січня 2015 року (з додатковою угодою №б/н від 25 квітня 2018 року до договору оренди землі від 28 січня 2015 року) спростовуються платіжною інструкцією від 11 березня 2025 року, згідно якої позивачем сплачувалася орендна плата орендодавцеві за 2024 рік, платіжною інструкцією від 13 січня 2022 року, згідно якої позивачем сплачувалася орендна плата орендодавцеві за 2021 рік, хоч згідно договору оренди землі від 28 січня 2015 року строки сплати орендної плати були визначені до 31 грудня кожного року (п. 11 договору оренди землі від 28 січня 2015 року). Разом з тим, судом встановлено, що позивач користувався двома земельними ділянками, належними відповідачеві [PERSON] . Проте, із змісту наданих позивачем платіжних інструкцій неможливо встановити за користування якою саме земельною ділянкою ним сплачувалася орендна плата. Крім того, судом встановлено, що лист-повідомлення №223 від 18 лютого 2025 року був надісланий відповідачеві [PERSON] , як орендодавцеві, без дотримання строків встановлених у п. 8 договору оренди землі від 28 січня 2015 року (в редакції додаткової угоди від 25 квітня 2018 року), оскільки такий лист-повідомлення повинен надсилатися не пізніше 25 січня 2025 року. В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 5621482000:03:000:0166 перебуває у користуванні відповідача ФГ «ГРАЙН ГРУПС» та в травні 2025 року була засіяна кукурудзою відповідачем ФГ «ГРАЙН ГРУПС». Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. В ході судового розгляду не встановлено наявності у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ "ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ", оскільки позивачем не доведено в судовому засіданні вручення відповідачеві [PERSON] листа-повідомлення №223, такий лист-повідомлення надсилався відповідачеві [PERSON] без дотримання позивачем строку, визначеного п. 8 договору оренди землі від 28 січня 2015 року. [PERSON] не має наміру продовжувати договірні відносини щодо оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність її волевиявлення на поновлення договору оренди землі від 28 січня 2015 року чи укладення договору на новий строк з позивачем. Встановивши відсутність волевиявлення [PERSON] на продовження договору оренди землі, суд, врахувавши положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі", дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ "ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ" на укладення з [PERSON] договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту. Водночас суд зауважує, що укладення [PERSON] нового договору оренди землі з іншим орендарем не порушує переважне право ТОВ "ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ", оскільки дія попереднього договору оренди землі припинилася 25 квітня 2025 року. Між відповідачами укладено договір оренди землі 1 травня 2025 року та його державна реєстрація проведена 20 травня 2025 року, тобто після закінчення строку дії договору оренди землі від 28 січня 2015 року. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі, відтак позов задоволенню не підлягає. У позовній заяві позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 626, 627, 777, 792 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed