Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

16.12.2025 позовна заява надійшла до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд». У позові представник позивача, посилаючись на викладені обставини та на ст. ст. 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 175, 184, 274 ЦПК України, просить суд: - стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість у розмірі 18747,67 грн; - стягнути з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн; - стягнути з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн; - розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження; - розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечуємо. 23.12.2025 судом відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 27.01.2026. Суд зобов`язав позивача надати оригінали письмових (електронних) доказів, які містяться в кредитній справі відповідача. Одночасно суд задовольнив клопотання про витребування доказів та витребував від АТ «Державний ощадний банк України» і АТ «Універсал Банк» інформацію, щодо зарахування кредитних коштів. 26.01.2026 представниця позивача надала пояснення на виконання ухвали суду від 23.12.2025, одночасно долучила до матеріалів справи оригінали письмових (електронних) доказів на CD (а.с. 150-156), зокрема: - договір про споживчий кредит № 9435812 від 07.02.2022; - графік платежів за договором про споживчий кредит № 9435812 від 07.02.2022, додаток до договору № 1; - паспорт споживчого споживчий кредиту № 9435812 від 07.02.2022, додаток до договору № 2; - анкету-заяву на кредит № 9435812 від 07.02.2022; - правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» в редакції 04.02.2022; - довідку про індетифікацію, щодо акцепту договору позичальника; - довідку ТОВ ФК «Елаєнс» від 11.07.2024 перерахування кредитних коштів; - відомості про щоденні нарахування та погашення за договором про споживчий кредит № 9435812 від 07.02.2022; - електронні додатки до договору про споживчий кредит № 97700 від 15.02.2022; - публічна частина договору про споживчий кредит в редакції від 28.12.2021; - Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в редакції від 28.12.2021; - платіжне доручення №CRD_389225 від 15.02.2022 про перерахування коштів; - картка обліку виконання договору 97700 (розрахунок заборгованості); - договір факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 з додатками; - договір факторингу № 28012025 від 28.01.2025 з додатками; - договір про споживчий кредит № 97700 від 15.02.2022; - графік платежів за першим траншем договору про споживчий кредит №97700 від 15.02.2022; - паспорт споживчого кредиту; - заява про видачу кредиту № 100364217 від 14.02.2022; - копія паспорту відповідача; - заява щодо зобов`язання своєчасно сплачувати платежі за кредитним договором від 15.02.2022. 27.01.2026 судовий розгляд не відбувся та був відкладений на 19.02.2026 у зв`язку з неповідомленням відповідача про відкриття провадження, час та місце розгляду справи. 19.02.2026 суд направив запит до [INFO] щодо надання інформації про перебування [PERSON] в лавах ЗСУ та відклав судовий розгляд справи на 10.03.2026. Позивач та представник позивача про відкриття провадження та про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, в електронному кабінеті в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» ( а.с. 143-146, 169, 171). Учасникам провадження роз`яснено, що згідно положень визначених ч. 7 ст. 14 ЦПК України, що перегукується з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження, час та місце розгляду справи, шляхом направлення процесуальних документів на адресу його зареєстрованого місця проживання, про що свідчать поштові повідомлення доєднані до матеріалів справи (а.с. 149, 167 ) та розміщенням відповідного оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» (а.с. 160, 171). Так, Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 у справі №908/3468/13 зробив висновок, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 04.03.2021 у справі № 910/6835/20). Наведене свідчить, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду. У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, за відсутності відзиву, оглянувши оригінали письмових (електронних) доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 07.02.2022 між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір № 9435812 (а.с. 40-45). Згідно п.1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4100,00 грн. Відповідно до п. 1.3 договору кредит надається строком на 90 днів з 07.02.2022. Відповідно до п.1.4 договору термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 09.03.2022. Згідно п. 1.5.1 комісія за надання кредиту складає 451,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово, згідно п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 1537,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок [NUMBER] . Відповідно до положень п. 7.1. договору сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати, встановленої у п. 1.4. договору. Відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до договору № 9435812) до 08.05.2022 позичальник мав сплатити 18388,50,00 гривень, з яких: 4100,00 гривень - сума кредиту; 13837,50 гривень - проценти за користування кредитом; 451,00 гривень - комісія за надання кредиту ( а.с. 65). Договір підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію від 07/02/2022 (а.с. 108). Відповідно до анкети-заяви на кредит № 9435812: дата створення 07/02/2022; сума кредиту 4100,00 гривень; строк кредиту 30 днів з 07.02.2022; дата повернення кредиту 09.03.2022; комісія за надання кредиту 451,00 гривень; проценти за користування кредитом 1537,50 гривень (а.с. 102). На ствердження зарахування кредитних коштів АТ «Державний ощадний банк України» надав інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо емітованої картки на ім`я [PERSON] з випискою по рахунку № [NUMBER] за період часу з 07.02.2022 по 13.02.2022, яка містить інформацію щодо зарахування коштів 07.02.2022 у розмірі - 4100,00 грн ( а.с. 158-159). Згідно з розрахунком заборгованості за договором №9435812 від 07.02.2022 (відомостями про щоденні нарахування та погашення), складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», заборгованість за договором становить - 5371,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4100,00 гривень, заборгованість за процентами 820,00 гривень, заборгованість за комісіями 451,00 гривень(а.с. 47-48). 25 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладеного договір факторингу № 25-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №9435812 від 07.02.2022, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] ( а.с. 48-58). Відповідно до п. 2.1. договору клієнт - первісний кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до боржників строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне у майбутньому у сумі 106716309,37 грн, а фактор, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що 2 належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно із Реєстром боржників до Договору факторингу № 25-07/2024 від 25 липня 2024 року, відповідач [PERSON] є боржником за договором про споживчий кредит №9435812 від 07.02.2022 із загальною сумою заборгованості 5371,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4100,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 820,00 грн, заборгованість за комісіями - 451,00 грн (а.с.66). Крім того, 15.02.2022 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем був укладений Договір №97700 (а.с.9-11). Договір, що укладається позичальником складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку (ів) платежів та загальної для всіх клієнтів кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит. Позичальник укладає Договір, приєднується до публічної частини, приймає умови індивідуальної частини та графіку (ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) кредитного договору, шляхом підписання індивідуальної частини (п. 1.1 ). Відповідно до п. 1.2 позичальник засвідчує, що до укладення договору отримав та ознайомився, зокрема, з цією індивідуальною частиною, графіком платежів за першим траншем, публічною частиною договору, правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення договору на отримання кредиту, у т.ч. передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інформацією та документами розміщеними на сайті https:// finx.com.ua/. Відповідно до п. 2.1 Договору типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 63556,00 грн. Відповідно до пп. 2.2.2, 2.2.3 п. 2.2 перший транш в сумі 8000,00 грн. видається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 6000,00 грн на № рахунку/картки позичальники № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 2000,00 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованого згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Другий транш, в сумі, що не може перевищувати 55556,00 грн, надається не пізніше наступного дня після погодження кредитодавцем заяви/звернення позичальника про отримання другого траншу. Відповідно до п. 2.3 Договору проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286,00 % річних. Проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550,00 % річних. Відповідно до п. 2.4, 2.5 знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 100,00 гривень. Комісія за надання першого траншу складає 2000,00 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25,00 % від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено пунктом 2.2.2 цієї індивідуальної частини. Строк на який надається перший транш складає 252 днів (строк кредитування за першим траншем). Строк на який надається другий транш складає від 84 днів до 24 місяців (строк кредитування за другим траншем) (пп. 2.6.1, 2.6.2 п. 2.6 Договору). Договір про споживчий кредит № 97700 (індивідуальна частина) від 15.02.2022 (а.с.9-11), Паспорт споживчого кредиту (а.с. 13-14), Заява на видачу кредиту №100364217 від 14.02.2022 підписані відповідачем власноручно. Відповідно до платіжного доручення № CRD_389225 від 15.02.2022 ТОВ «ФК «Кредіплюс» перераховано грошові кошти за кредитним договором №97700 від 15.02.2022. Факт зарахування кредитних коштів на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] у розмірі 6000,00 грн у період часу з 15.02.2022 по 21.02.2022 стверджено наданою АТ «Універсал Банк» ( а.с.164-165). 28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 28012025 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «ФК «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 67-78). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 97700 (індивідуальна частина) від 15.02.2022 в сумі 13376,67 грн (а.с.79-81, 82). Згідно з карткою обліку виконання договору № 97700 (індивідуальна частина) від 15.02.2022 ТОВ «ФК «Кредитіплюс» загальна сума фінансового активу та розрахунком заборгованості за договором про споживчий кредит становить 13376,67 грн, яка складається з: 8000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5076,67 грн - заборгованість за відсотками; 300,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с. 38-39). Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з наступних міркувань. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Так, на підтвердження укладення договору позивачем надано довідку про ідентифікацію. Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, суд дійшов висновку, що при укладені кредитного договору № 9435812 від 07.02.2022 було дотримано умови та порядок укладення цього договору, а також погоджено усі його істотні обставини. Такий договір є чинним, докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. В силу вимог ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до положень ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно з ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Позивач в своїй позовній заяві вказує, що відповідач має заборгованість: -за договором №9435812 від 07.02.2022, яка становить 5371,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4100.00 грн; за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 820.00 грн; за нарахованими процентами - 0.00 грн; за пенею та/або штрафами - 0.00 грн; за комісіями - 451.00 грн; інфляційні збитки - 0.00 грн; нараховані 3% річних -0.00 грн; -за договором №97700 від 15.02.2022, яка становить 13376,67 грн, з яких: за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8000,00 грн; за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5076.67 грн; за нарахованими процентами - 0.00 грн; за пенею та/або штрафами - 0.00 грн; за комісіями - 300.00 грн; інфляційні збитки - 0.00 грн; нараховані 3% річних -0.00 грн. З таким розрахунком позивача суд повністю погоджується та вказує на обгрунтованість позовних вимог в цій частині. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. З огляду на викладене стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором № 9435812 від 07.02.2022; за договором № 97700 від 15.02.2022, у розмірі 18747,67 гривень. Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем надано ( а.с. 90-96): - договір № 02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; - заявку на надання юридичної допомоги № 558 від 03.11.2025; - прайс-лист; - витяг з акту № 23 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025. За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, суд має брати до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, а також чи відповідають вони ціні позову. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, суд вважає доцільним стягнути з відповідачки на користь позивача витрати за надання правової допомоги в сумі 3000 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та обсягу виконаної адвокатом роботи. Відтак враховуючи викладене, позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду у розмірі судового збору - 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial