Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У червні 2025 року позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в особі свого представника звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №3856435 від 22.07.2021 у сумі 22 125,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3856435 відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в гривні у розмірі 5000,00 грн на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. П. 7.1 кредитного договору визначає, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно з правилами відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що починається з моменту його укладення і закінчується в останній день строку кредитування (дату остаточного погашення заборгованості), згідно з п. 1.3, п. 1.4 договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Однак відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору. 18.10.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення права вимоги №77-МЛ. Згідно з вищевказаним договором та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором №3856435 від 22.07.2021. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 22 125,00 грн, а саме: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 16 125,00 грн заборгованість за процентами; 1000,00 грн заборгованість за комісією. Відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Ухвалою судді від 30.06.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 02.12.2025 клопотання позивача задоволено частково, витребувано з АТ КБ «Приватбанк» інформацію: чи належить банківська карта з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] ; чи були зараховані кошти у сумі 5000,00 грн 22.07.2021 на рахунок № [NUMBER] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надавала. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 22.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3856435 (зворот а.с.20-а.с.24). Відповідно до п. 1.1 договору кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн (п. 1.2. договору). Кредит надається строком на 15 днів з 22.07.2021 (п. 1.3 договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 06.08.2021 (п. 1.4 договору). Згідно з п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00% відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6 договору). Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно з п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно з п. 1.6 договору (п. 2.2.3 договору). Відповідно до п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 договору продовження строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах наступним чином. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства. Для продовження строку кредитування позичальник має вчини дії, передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною в п. 1.5.2 договору. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. Додатками до договору №3856435 від 22.07.2021 є графік платежів за договором про споживчий кредит №3856435 від 22.07.2021, у якому визначено детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; паспорт споживчого кредиту №3856435 (а.с.25, зворот а.с.25-а.с.26). Згідно з довідкою про ідентифікацію [PERSON] ідентифікована ТОВ «Мілоан», акцепт договору позичальником здійснено одноразовим ідентифікатором «U67306» (зворот а.с.26). Відповідно до анкети-заяви на кредит №3856435 від 22.07.2021 вбачається процес оформлення та розгляду заяви [PERSON] у сумі 5000,00 грн (зворот а.с.19-а.с.20). Відповідно до платіжного доручення №51863841 від 22.07.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] кошти у сумі 5000,00 грн на її платіжну картку № [NUMBER] (а.с.27). Позивачем надано правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» в редакції від 13.05.2021, відомість про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан», у якій відображені дати та суми нарахувань за договором №3856435 від 22.07.2021 (зворот а.с.11-а.с.19, зворот а.с.27-а.с.28). Згідно з п. 3.2.6 договору №3856435 від 22.07.2021 кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. 18.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги №77-МЛ, відповідно до п. 1.1 якого на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (зворот а.с.28-а.с.32). Згідно з п. 7.1 договору в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор протягом 5 робочих днів з моменту підписання цього договору сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 3 104 629,65 грн без ПДВ. 18.10.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підписали акт приймання-передачі реєстру боржників від 18.10.2021 до договору відступлення прав вимоги №77-МЛ від 18.10.2021, згідно з яким кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кредитора від 18.10.2021, складений за формою згідно з додатком №1 до договору, у кількості боржників 3690, загальна сума заборгованості 82 523 710,17 грн (зворот а.с.33). Згідно з платіжним дорученням №47756 від 19.10.2021 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Мілоан» 3 104 629,65 грн в якості оплати за відступлення права вимоги згідно з договором відступлення прав вимоги №77-МЛ (а.с.34). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №77-МЛ від 18.10.2021 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму 22 125,00 грн, з яких: 5000,00 грн залишок по тілу кредиту; 1000,00 грн залишок по комісії; 16 125,00 грн залишок по відсотках (а.с.33). 23.06.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило досудову вимогу [PERSON] про виконання зобов`язання перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором №3856435 від 22.07.2021 та негайно погасити заборгованість у сумі 22 125,00 грн (зворот а.с.34). Згідно з листом АТ КБ «Приватбанк» за №20.1.0.0.0/7-260303/64895-БТ від 05.03.2026 на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , по рахунку № [NUMBER] було зарахування коштів на суму 5000,00 грн 22.07.2021 (а.с.120). Відповідач станом на дату звернення до суду не виконав своїх зобов`язань перед кредитором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» договору №3856435 від 22.07.2021, який згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» підписаний відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «U67306». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшли права вимоги за кредитним договором №3856435 від 22.07.2021 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Позивачем заявлено до стягнення заборгованості за комісією у сумі 1000,00 грн. З відомостей про щоденні нарахування та погашення вбачається, що відповідачу була нарахована комісія за оформлення кредиту у сумі 1000,00 грн. Нарахування комісії за надання кредиту за договором встановлено п. 1.5.1 договору. Згідно з п. 2.5 договору передбачено обов`язок позичальника сплачувати комісію за управління та обслуговування кредиту, проте в договорі не зазначено, за які саме послуги відповідачу встановлена комісія. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору № PLRPGK0000000002 від 28 травня 2008 року про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року». Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи. За таких обставин нарахування комісії за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн є незаконним та вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та стягує заборгованість у сумі 21 125,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 16 125,00 грн заборгованість за процентами. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 2312,91 грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн, стосовно чого суд зазначає наступне. Відповідно до договору про надання правничої допомоги №0206 від 02.06.2025, укладеному між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності, та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта (п. 1.1. договору) (а.с.37). Згідно з актом наданих послуг №150 від 16.06.2025 сума наданих послуг у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №3856435 від 22.07.2021 складає 7000,00 грн (зворот а.с.37). Суду надано детальний опис наданих послуг до акту №150 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025 (зворот а.с.38). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу пропорційно задоволених позовних вимог, а саме в сумі 6683,62 грн.

Outcome: partial