Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Бізнес Позика» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.08.2024 між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» було укладено договір про надання кредиту №507978-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 23.08.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №507978-КС-001 про надання кредиту. 23.08.2024 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №507978-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0148, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який ваідповідач використала з метою підписання договору.. Відповідно до п. 1 кредитного договору ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів. [PERSON] свої зобов`язання за договором про надання кредиту належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї станом на 04.09.2025 виникла заборгованість за договором №507978-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 20773.91 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10369.51 грн; - суми прострочених платежів по процентах - 10162.60 грн; - суми прострочених платежів за комісією - 241.80 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати у виді судового збору в сумі 2 422,40 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. В позовній заяві просить розглянути справу у відсутність представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Бізнес позика» 23.08.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір за №507978-КС-001 про надання кредиту. 23.08.2024 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору за №507978-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0148 , на номер телефону, що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було використано для підписання договору. 23.08.2024, між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено в електронній формі оговір про надання кредиту за №507978-КС-001 та підписано Паспорт споживчого кредиту, який містить умови щодо порядку та розміру нарахування заборгованості за кредитом. Відповідно до Паспорта споживчого кредиту- процентна ставка фіксова 1% в день, строк кредиту 16 тижнів, комісія за вижачу кредиту 1200грн. За умовами договору позичальник отримав кредит у розмірі 6000,00 грн., шляхом перерахування коштів на поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] , на умовах сплати процентів за користування кредитом строком на 16 тижнів, з комісією надання кредиту у розмірі 1200,00 грн. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти на умовах передбачених договором. Відповідач неналежним чином викоунвала умови договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого у неї виникла кредитна заборгованість.. Факт зарахування грошових коштів на карту № [NUMBER] , яка належить [PERSON] та користування ними, підтверджується, витребуваною за ухвалою суду від 06.02.2026 від АТ "Райффайзенбанк", інформацією та випискою по рахунку. Станом на 04.09.2025 заборгованість за договором кредиту [PERSON] повністю не сплачена та складає 20773.91 грн., із яких : суми прострочених платежів по тілу кредиту 10369.51 грн.; суми прострочених платежів по процентах 10162.60 грн.; суми заборгованості по штрафам 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 241.80 грн. Із виписки про рух коштів по вказаному рахунку за період з 23.06.2025 по 31.07.2025 року, вбачається здійснення операцій із зарахування та використання грошових коштів позичальником, у тому числі отримання кредитних коштів та подальші операції з їх використанням. Надані виписки є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76, 77, 78 ЦПК України та підтверджують факт користування відповідачем відкритим на ім`я відповідачки банківським рахунком і платіжною карткою. Таким чином, сукупність досліджених судом письмових доказів підтверджує факт отримання та користування [PERSON] кредитними коштами, часткову сплату кредиту , що свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, видав відповідачеві кредит у сумі та на умовах, передбачених кредитним договором, однак відповідач допустила порушення зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у встановлений у договорі строк, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у вигляді суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10369.51 грн; - суми прострочених платежів по процентах - 10162.60 грн., а всього 20532.11.грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, які на думку суду підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 241.80 грн, суд зазначає наступне. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа №496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів не випливає обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 241.80 грн. задоволенню не підлягають. Відповідач не спростувала наявність та розмір заборгованості за кредитним договором, відзиву на позов не надала. Відповідно до ст.141 УЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволенимх вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню у розмірі пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2394.20грн. .

Outcome: partial