Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, яку обґрунтовано тим, що вона була дружиною [PERSON] , який проходив службу в органах внутрішніх справ, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, отримував пенсію за вислугу років в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області на підставі Закону України №2262-ХІІ з 15.08.1997 року та помер [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області. [PERSON] мав значну заборгованість з виплати пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка виникла після перерахунку пенсії за рішеннями судів на загальну суму 158053,55 грн. 07.11.2024 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] , в тому числі вищезазначеної заборгованості з не виплаченої пенсії за рішенням суду. Пізніше вона звернулась до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що за повідомленням відповідача сума недоодержаної пенсії, що включається до складу спадщини, відсутня. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати противоправними дії відповідача щодо відмови позивачу в проведенні нарахування та виплати заборгованості з виплати пенсії її померлого чоловіка [PERSON] , яка виникла при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року по справі №200/19/23, за період з 01.12.2019 по 31.07.2023 у загальній сумі 149391,15 грн. та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року по справі №200/4292/23, за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 у загальній сумі 8662,40 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача в порядку спадкування за законом, заборгованість з виплати пенсії її померлого чоловіка [PERSON] яка виникла при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року по справі №200/19/23, за період з 01.12.2019 по 31.07.2023 у загальній сумі 149391,15 грн. та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року по справі №200/4292/23, за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 у загальній сумі 8662,40 грн, а усього на загальну суму 158053,55 грн. 13 січня 2026 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головне управління заперечує проти позовних вимог позивача та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Померлий перебував на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії по інвалідності, відповідно до Закону №2262. Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону №2262. [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Головне управління) з 16.08.1997 та отримував пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262). Виплату пенсії припинено з 01.11.2024 у зв`язку зі смертю. Оскільки заява про виплату недоодержаної пенсії від [PERSON] до Головного управління не надходила, підстави для виплати недоодержаної пенсії відсутні у зв`язку зі спливом 6-місячного терміну. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 21 січня 2026 року представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач [PERSON] у порядку частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ звернулася до відповідача із заявою про виплату сум пенсії, що підлягали виплаті її чоловіку [PERSON] та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, без дотриманням строку, визначеного частиною третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ, тобто пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Позивач [PERSON] змогла звернутись до органів пенсійного фонду з відповідною письмовою заявою про виплату недоодержаної пенсії її померлого чоловіка [PERSON] тільки 19.06.2025. Зазначене пропущення строку звернення відбулося не з вини позивача [PERSON] . Введення воєнного стану на всій території України з 24.02.2022 у зв`язку з повномасштабною агресією РФ, проживання позивача [PERSON] в період з 28.04.2023 по 24.02.2025, як внутрішньо переміщеної особи в зоні активних бойових дій за адресою: [ADDRESS] . Зазначений населений пункт розташований фактично поруч з містом Костянтинівка Донецької області, приблизно з серпня 2024 року майже на лінії розмежування, постійно обстрілюється агресором, в селищі є численні жертви та поранені, значна кількість будов зруйновано, або пошкоджена. У цей період всі комунальні служби почали працювати з перебоями, відсутній Інтернет зв`язок, та мобільний зв`язок. На теперішній час в цих населених пунктах відсутнє будь-яке цивілізоване життя. По усій території Костянтинівської міської територіальної громади та Іллінівської сільської територіальної громада діє з 07.10.2024 подовжена комендантська година (обмеження на пересування) та спеціальний режим світломаскування з 15:00 до 11:00. В місті Костянтинівка та в Іллінівської сільській громаді тривалий час не працюють фактично усі державні установи, банки, лікарні, суд, сервісний центр Пенсійного фонду України (припинив роботу з 09.09.2024) та інші. З вересня 2024 року об`явлено примусову евакуацію родин з дітьми. [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] неодноразово зверталась до органів пенсійного фонду України з заявою про виплату недоодержаної пенсії її померлого чоловіка [PERSON] , проте спеціалістами цих установ було усно відмовлено в прийнятті цієї заяви, рекомендовано звернутися до нотаріуса та оформити спадщину, приписи статті 61 Закону №2262-ХІІ роз`яснені не були. 07.11.2024 позивач [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] до приватного нотаріуса Разумової Т.П. в м. Костянтинівка Донецької області, заява була прийнята, заведена спадкова справа, повідомлено, що померлий [PERSON] мав значну заборгованість з виплати пенсії за рішеннями судів. Проте нотаріусом Разумовою Т.П. позивачу [PERSON] приписи статті 61 Закону №2262-ХІІ роз`яснені не були. [PERSON] не могла надати повний пакет документів щодо заяви про виплату недоодержаної пенсії її померлого чоловіка [PERSON] з причини помилки в свідоцтві про шлюб між нею та [PERSON] , та видачею повторного свідоцтва про шлюб. [PERSON] проживає одна, не має юридичної освіти, є особою похилого віку, часто хворіє. [PERSON] вдалось звернутись з заявою про виплату недоодержаної пенсії її померлого чоловіка [PERSON] тільки 19.06.2025 в сервісному центрі м. Ірпінь Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області. Зважаючи на те, що за життя [PERSON] не одержав пенсію у розмірі 158053,55 грн., яка була нарахована останньому на підставі рішень Донецького окружного адміністративного суду, а також те, що протягом шести місяців після смерті [PERSON] члени його сім`ї не зверталися до відповідача за цими пенсійними виплатами, тому сума невиплаченої пенсії увійшла до складу спадщини. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , а відтак має право на спадкування недоотриманої за життя його пенсії. Враховуючи викладене, представник позивача просив задовольнити позов в повному обсязі. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Представник позивача, адвокат Єфанов І.Д., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АН №1855723 від 03.12.2025 року, в судовому засідання підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Бутова Т.О., яка діє на підставі довіреності від 18 травня 2023 року, в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні, на обґрунтування своїх заперечень навела доводи, аналогічні викладеним у відзиві. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 жовтня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 лютого 2025 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на недоотриману пенсію. 07 листопада 2024 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Разумовою Т.П. за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу №90/2024 щодо спадщини померлого [INFO] [PERSON] . 27 листопада 2025 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Разумової Т.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Разумової Т.П. від 01 грудня 2025 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію [PERSON] у зв`язку з не підтвердженням наявності спадкового майна у вигляді недоотриманої пенсії відповідними уповноваженими органами та спадкоємцем. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року по справі № 200/19/23, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років [PERSON] за останньою штатною посадою на підставі виданої уповноваженим органом - Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» довідки про розмір грошового забезпечення від 14.12.2022 № 33/25-2857 за листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Пpo грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01 грудня 2019 року, виходячи від суми 14188,71 грн. щомісячного грошового забезпечення, а також виплатити різницю між розміром перерахованої пенсії, з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою та вже виплачених щомісячних сум на підставі вищезазначеної довідки про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року по справі № 200/4292/23, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити [PERSON] нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з часу припинення цього права з 01.08.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум. На запит приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Разумової Т.П. щодо наявності не отриманих грошових сум (недоодержаних пенсій, підвищень до пенсії, тощо), належних [PERSON] , Управління обслуговування громадян Відділу обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у своєму повідомленні від 20 травня 2025 року за №0500-0208-8/50110 зазначило, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 16.08.1997 та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії припинено з 01.11.2024. Відповідно до ст.61 Закону №2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Враховуючи вищевикладене, сума недоодержаної пенсії, що включається до складу спадщини, відсутня. На виконання ухвали суду від 26 січня 2026 року про витребування доказів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.03.2023 по справі № 200/19/23 (далі Рішення суду № 200/19/23), яке набрало законної сили 27.06.2023, Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії за вислугу років [PERSON] за останньою штатною посадою на підставі виданої уповноваженим органом - Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» довідки про розмір грошового забезпечення від 14.12.2022 № 33/25-2857 за листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262- ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Пpo грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01 грудня 2019 року, виходячи від суми 14188,71 грн. щомісячного грошового забезпечення, а також виплатити різницю між розміром перерахованої пенсії, з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою та вже виплачених щомісячних сум на підставі вищезазначеної довідки про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум та нараховано суму доплати за період з 01.12.2019 по 31.07.2023 у сумі 149391,15 грн. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.10.2023 по справі № 200/4292/23 (далі Рішення суду № 200/4292/23), яке набрало законної сили 05.12.2023, Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії [PERSON] з 01.08.2023 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з часу припинення цього права з 01.08.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум та нараховано суму доплати за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 у сумі 8662,40 грн. Сума заборгованості згідно Рішення суду № 200/19/23 та Рішення суду № 200/4292/23 складає 158053,55 грн. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У статті 1227 ЦК встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)). Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)). Право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 05 січня 2024 року у справі №295/4158/23. За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми встановлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Подібні положення щодо виплати суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю містить також і Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII. Відповідно до частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті чоловіка відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію свого чоловіка, а дії відповідача щодо невиплати донарахованої пенсії відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року по справі №200/19/23 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року по справі №200/4292/23 є протиправними та порушують право позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). В зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] , стягнувши з відповідача на користь позивача - спадкоємця [PERSON] недоотриману за життя [PERSON] суму пенсії, перераховану йому згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року по справі №200/19/23 в сумі 149391,15 грн. та згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року по справі №200/4292/23 в сумі 8662,40 грн. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року позивач бла звільнена від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір в розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, судовий збір за подачу даного позову до суду становить 1264,43 грн. /1580,54 грн. х 0,8/. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір по справі в сумі 1264,43 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved