Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності. В позовних вимогах просить суд: - Виділити [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), у приватну особисту власність в натурі в окрему інвентарну одиницю 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] /с"- житловий будинок - площею 67,7 кв.м. (коридор (за планом 1) площею 7,6 кв.м., санвузол (за планом 2) площею 3,1 кв.м., житлова кімната (за планом 3) площею 14,4 кв.м., житлова кімната (за планом 4) площею 8 кв.м., гардеробна (за планом 6) площею 3,5 кв.м, кухня (за планом 7) площею 16,2 кв.м., житлова кімната (за планом 1) площею 6 кв.м, житлова кімната (за планом 2) площею 7,2 кв.м); "А1-1"- нежитлова прибудова - площею 19,9 кв.м; "п/д"- підвал - площею 6 кв.м., а також господарські будівлі: "Б" - сарай - площею 22,4 кв.м, "В" - вбиральня - площею 3,3 кв.м, "Г" - погріб - площею 5,5 кв.м, "Д" - гараж - площею 34 кв.м, "И" - навіс - площею 18 кв.м, 1 - вимощення, №1-2 огорожа; - Визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), право власності на житловий будинок [ADDRESS] приміщень: "А-1,м/с"- житловий будинок - площею 67,7 кв.м. (коридор (за планом 1) площею 7,6 кв.м., санвузол (за планом 2) площею 3,1 кв.м., житлова кімната (за планом 3) площею 14,4 кв.м., житлова кімната (за планом 4) площею 8 кв.м., гардеробна (за планом 6) площею 3,5 кв.м, кухня (за планом 7) площею 16,2 кв.м., житлова кімната (за планом 1) площею 6 кв.м, житлова кімната (за планом 2) площею 7,2 кв.м); "А1-1"- нежитлова прибудова - площею 19,9 кв.м; "п/д"- підвал - площею 6 кв.м., а також господарські будівлі: "Б" - сарай - площею 22,4 кв.м, "В" - вбиральня - площею 3,3 кв.м, "Г" - погріб - площею 5,5 кв.м, "Д" - гараж - площею 34 кв.м, "И" - навіс - площею 18 кв.м, 1 - вимощення, №1-2 огорожа; - Припинити право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , що зареєстроване за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Позовній вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] , разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , володіють нерухомим майном: житловим будинком за адресою [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право власності за заповітом, [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право власності, інша частка будинку за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (зараз її прізвище [PERSON] ) та [PERSON] (зараз її прізвище [PERSON] ). Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , а [PERSON] також змінила прізвище у зв`язку з одруженням та зараз носить прізвище [PERSON] . При цьому, згідно Висновку Експерта за результатами лінгвістичного (мовознавчого) дослідження № 290924 від ЗО вересня 2024 року прізвища [PERSON] і [PERSON] лінгвістично ідентичні, оскільки їхні твірні основи відображають різномовні форми - російську та українську - того самого імені: [PERSON] - від рос. [PERSON] ; Володимиров - від укр. [PERSON] . Прізвище [PERSON] - російське за походженням. Згідно із чинним українським правописом, нормативна форма цього прізвища чол. роду - [PERSON] . Отже, з урахуванням цього, друга частка будинку за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а прізвище « [PERSON] » вказано у Свідоцтві про право власності помилково у наслідок неправильного перекладу. При цьому, [PERSON] помер [INFO] . Зі спадкоємцем на день смерті спільно проживали та фактично вступили до спадщини його діти [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, зараз власниками 1/2 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] . Загальна площа вказаного будинку, становить 131,6 кв.м, при тому 80,7 кв.м. належать позивачу, а 50,0 кв.м. Відповідачам. Як зазначалось вище, загальна площа вказаного будинку, становить 131,6 кв.м., з житловою площею 85,5 кв.м. та складається з шлакоблочної споруди АІ, А-І, п/п, загальною площею 131,6 кв.м., в т.ч. житловою площею 85,5 кв.м., сараю з підвалом Б, п/п, вбиральні В, Ж, погребу Г, гаражів Д, Е, сараю 3, огорожі № 1-8, замощення І, П. На переконання позивача, вона як власник, вправі окремо користуватися приміщеннями будинку, господарськими будівлями та спорудами, що належить мені, а саме:"А-1,м/с"- житловий будинок - площею 67,7 кв.м. (коридор (за планом 1) площею 7,6 кв.м., санвузол (за планом 2) площею 3,1 кв.м., житлова кімната (за планом 3) площею 14,4 кв.м., житлова кімната (за планом 4) площею 8 кв.м., гардеробна (за планом 6) площею 3,5 кв.м, кухня (за планом 7) площею 16,2 кв.м., житлова кімната (за планом 1) площею 6 кв.м, житлова кімната (за планом 2) площею 7,2 кв.м); "А1-1" - нежитлова прибудова - площею 19,9 кв.м; "п/д"- підвал - площею 6 кв.м; "Б" - сарай - площею 22,4 кв.м; "В" - вбиральня - площею 3,3 кв.м; "Г" - погріб - площею 5,5 кв.м; "Д" - гараж - площею 34 кв.м; "И" - навіс - площею 18 кв.м; 1 - вимощення; №1-2 огорожа. Ще з 1989 року позивач проживає у вищевказаному будинку із таким же розподілом часток і в такому самому складі приміщень. На даний час жодних змін в будинку та господарських будівлях не здійснено, територія подвір`я чітко визначена і розподілена між співвласниками. Частина житлового будинку та господарські будівлі і споруди, що пропонуються виділу існують окремо від частини інших співвласників (відповідачів). Частина житлового будинку, що належить позивачу має окремий особовий рахунок (особовий рахунок квартири [ADDRESS] за газ 990140372; особовий рахунок квартири [ADDRESS] за електричну енергію - 532000041428), незалежну систему опалення, є окремі господарські споруди, якими я користуюся і окреме подвір`я, що відмежоване від території подвір`я відповідачів огорожею. Фактично понад сімдесят років існують відокремлені домогосподарства, що зараз належать позивачу та відповідачам. Згідно Висновку про можливість виділу (реєстраційний номер документу №ОТ01:5361 -6705-7680-1584) № 2672 від 20.11.2024 року, виданого ТОВ УКР- ТЕХБУДПРОЕКТ (Додаток 12) моя частка в будинку складається з приміщень: "А- 1,м/с"- житловий будинок - площею 67,7 кв.м. (коридор (за планом 1) площею 7,6 кв.м., санвузол (за планом 2) площею 3,1 кв.м., житлова кімната (за планом 3) пло¬щею 14,4 кв.м., житлова кімната (за планом 4) площею 8 кв.м., гардеробна (за пла¬ном 6) площею 3,5 кв.м, кухня (за планом 7) площею 16,2 кв.м., житлова кімната (за планом 1) площею 6 кв.м, житлова кімната (за планом 2) площею 7,2 кв.м); "А1-1" - нежитлова прибудова - площею 19,9 кв.м; "п/д"- підвал - площею 6 кв.м. З господарських будівель позивачу належить: "Б" - сарай - площею 22,4 кв.м, "В" - вбиральня - площею 3,3 кв.м, "Г" - погріб - площею 5,5 кв.м, "Д" - гараж - площею 34 кв.м, "И" - навіс - площею 18 кв.м, 1 - вимощення, №1-2 огорожа. Фактично всі будівлі і споруди знаходяться на одній стороні подвір`я, територія позивача індивідуально визначена і не має спільних проходів. Отже, вищезазначений житловий будинок може бути поділений згідно вище вказаного переліку нерухомого майна та згідно схеми, розподілу. З метою покращення житлово-побутових умов позивач зверталася до Відповідачів із пропозицією укласти договір про поділ житлового будинку з виділенням в окрему одиницю. Але між позивачем та відповідачами не було досягнуто згоди оскільки правовстановлюючі документи на частку відповідачів не оформлені належним чином, а Відповідачі не мають наміру оформлювати документи на свої частки та нести відповідні витрати. За таких обставин вважає, що Суд має захистити права власності на житло шляхом виділу в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У судовому засіданні позивач та її представник не з`явились. Надали клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, а також просили задовольнити вимоги позовної заяви. Відповідачі у судове засідання не з`явилися. Надали до суду відзиви на позовну заяву, в яких просили вимоги позовної заяви задовольнити у повному обсязі, а справу розглянути за їх відсутності. Суд перевіривши матеріали справи та дослідивши надані та добуті докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що [PERSON] , разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , володіють нерухомим майном: житловим будинком за адресою [ADDRESS] . Загальна площа вказаного будинку, становить 131,6 кв.м, при тому 80,7 кв.м. належать позивачу, а 50,0 кв.м. відповідачам. Загальна площа вказаного будинку, становить 131,6 кв.м., з житловою площею 85,5 кв.м. та складається з шлакоблочної споруди АІ, А-І, п/п, загальною площею 131,6 кв.м., в т.ч. житловою площею 85,5 кв.м., сараю з підвалом Б, п/п, вбиральні В, Ж, погребу Г, гаражів Д, Е, сараю 3, огорожі № 1-8, замощення І, П. Відповідно до Свідоцтва про право власності за заповітом, [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку за адресою [ADDRESS] . На даний час жодних змін в будинку та господарських будівлях не здійснено, територія подвір`я чітко визначена і розподілена між співвласниками. Частина житлового будинку та господарські будівлі і споруди, що пропонуються виділу існують окремо від частини інших співвласників. Частина житлового будинку, що належить позивачу має окремий особовий рахунок (особовий рахунок квартири [ADDRESS] за газ 990140372; особовий рахунок квартири [ADDRESS] за електричну енергію - 532000041428), незалежну систему опалення, є окремі господарські споруди, якими користуюся позивач і окреме подвір`я, що відмежоване від території подвір`я відповідачів огорожею. Згідно Висновку про можливість виділу (реєстраційний номер документу №ОТ01:5361 -6705-7680-1584) № 2672 від 20.11.2024 року, виданого ТОВ УКР- ТЕХБУДПРОЕКТ, частка позивача в будинку складається з приміщень: "А- 1,м/с"- житловий будинок - площею 67,7 кв.м. (коридор (за планом 1) площею 7,6 кв.м., санвузол (за планом 2) площею 3,1 кв.м., житлова кімната (за планом 3) площею 14,4 кв.м., житлова кімната (за планом 4) площею 8 кв.м., гардеробна (за планом 6) площею 3,5 кв.м, кухня (за планом 7) площею 16,2 кв.м., житлова кімната (за планом 1) площею 6 кв.м, житлова кімната (за планом 2) площею 7,2 кв.м); "А1-1" - нежитлова прибудова - площею 19,9 кв.м; "п/д"- підвал - площею 6 кв.м. З господарських будівель позивачу належить: "Б" - сарай - площею 22,4 кв.м, "В" - вбиральня - площею 3,3 кв.м, "Г" - погріб - площею 5,5 кв.м, "Д" - гараж - площею 34 кв.м, "И" - навіс - площею 18 кв.м, 1 - вимощення, №1-2 огорожа. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, не залежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У відповідності до пунктів 54, 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, проводиться за умови наявності технічної можливості такого виділу та можливості використання майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. З огляду на те, що сторони по справі мають різні входи до будинку, на даний час фактично існують відокремлені домогосподарства, відсутні будь-які заперечення з боку інших співвласників, а позивач з оформлення відповідних документів кореспондуються з метою отримання права власності на будинок, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути солідарно стягнено сплачений судовий збір в сумі 1645,07 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved