Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Хрипченко Н.А., звернулася до суду з позовом про скасування арешту з майна. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] в смт. Чернігівка Бердянського району Запорізького області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 21.12.2023. Позивач [PERSON] є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданого 17.11.2006 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна. Після смерті чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема у вигляді 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана частини квартири належала померлому [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 21.06.06. Приватним нотаріусом Уколовим С.А. за заявою позивачки [PERSON] 06.03.2024 відкрито спадкову справу № 72109588 (номер у нотаріуса №22/2024) до майна померлого [PERSON] . Під час вчинення нотаріальних дій було виявлено, що позивачка не може оформити спадщину після смерті чоловіка, оскільки майно померлого [PERSON] перебуває в арешті та відповідно зареєстровано обтяження. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 453791240 від 26.11.2025, вбачається наявність арешту майна [PERSON] та обтяження № 11683143 від 14.10.2011. Звернувшись до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту, позивач отримала письмову відповідь про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника, яка обґрунтована тим, що зокрема за даними АСВП та розділу АСВП «Спецрозділ» на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №22802588 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 2793 від 10.12.2002, виданого Заводським районним судом, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] 15.11.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В рамках виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника та внесено обтяження у відповідні реєстри. Номер запису про обтяження: 11683143, зареєстровано: 04.10.2011 15:54:49 за №11683143, реєстратор: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, 22802588, 04.10.2011, головний державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Міхайлідіс Ю.О., в/л № 2-2793 від 10.12.02 виданий Заводським судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: [PERSON] , Дата народження: [INFO] . Код: [ADDRESS] Обтяжувач Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Код: 35037170, 69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, тел. (80612) 13-42-28. Заявник: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Код: 35037170, 69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6. 22.12.2011 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п.10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) ( в редакції на той час). Згідно відповіді Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.11.2025 № 125037/3 діє арешт майна померлого [PERSON] , як боржника за виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Запоріжжя № 2-2793/08 від 10.12.2002 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Разом з тим, згідно відповіді Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на адвокатський запит від 02.04.2025 № 33170/1, зокрема під час примусового виконання одного і того ж самого виконавчого листа Заводського районного суду м. Запоріжжя № 2-2793 від 10.12.2002 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07.11.2002 до досягнення дитиною повнолітнього віку: - перше зареєстроване виконавче провадження № 3027854, у якому 18.12.2006 відкрито виконавче провадження; 30.06.2010 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно п.10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) (в редакції на той час). - друге зареєстроване виконавче провадження № 22802588, у якому 15.06.2010 відкрито виконавче провадження; 04.10.2011 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та заборона на його відчуження; 22.12.2010 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно п.10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) (в редакції на той час). - третє зареєстроване виконавче провадження № 311284432, у якому 09.02.2012 відкрито виконавче провадження; 15.11.2012 державним виконавцем винесено постанову про передачу ВД на виконання до підприємства, установи, організації; 03.11.2014 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (відмова стягувача від примусового виконання) (в редакції на той час). - четверте зареєстроване виконавче провадження № 45315293, у якому 06.11.2014 відкрито виконавче провадження; 15.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесено записи у відповідні реєстри; 03.10.2022 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно п. 7 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (закінчився передбачений законом строк для даного виду стягнення. Залишок боргу на час досягнення дитини повноліття 1097,32); 05.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з майна боржника та внесено відомості про припинення обтяження № 22357999 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 335/8335/24 від 06.11.2024 року. Тобто, в останньому зареєстрованому виконавчому провадженні з примусового виконання одного і того ж виконавчого листа Заводського районного суду м. Запоріжжя № 2-2793 від 10.12.2002 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07.11.2002 до досягнення дитиною повнолітнього віку, рішенням суду скасовано арешт майна померлого [PERSON] . Подальша дія арешту майна [PERSON] за вказаним виконавчим листом є неправомірною. Наразі всі виконавчі провадження завершені і на виконанні у відділі державної виконавчої служби не перебувають, тому підстави для продовження обтяження майна [PERSON] відсутні. Наявність обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, яке належало чоловіку позивача, унеможливлює процес спадкування для позивачки, порушуючи цим її права, як спадкоємця. Враховуючи, що позивачка позбавлена можливості в іншій спосіб вирішити питання щодо зняття арешту з майна [PERSON] , що залишилось їй у спадок від померлого чоловіка, то остання вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою судді від 03.12.2025 позовну заяву [PERSON] , в особі представника адвоката Хрипченко Наталії Анатоліївни прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, встановлено сторонам у справі строки для подання заяв по суті справи. Вказаною ухвалою також було витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Уколова С.А., копію матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 23.12.2025 на адресу суду надійшла спадкова справа № 22/2024, відкрита після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не надала. Ухвалою суду від 05.01.2026, закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , в особі представника адвоката Хрипченко Наталії Анатоліївни, до [PERSON] , третя особа: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту з майна, та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11.02.2026. Судове засідання, призначене на 11.02.2026, було відкладено на 09.03.2026, за клопотанням представника позивача адвоката Хрипченко Н.А. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, відповідно до заяви представника позивача адвоката Хрипченко Н.А. від 09.03.2026, представник позивача просила розгляд справи проводити без участі позивача та її представника. Відповідачка в судові засідання неодноразово не з`являлась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Враховуючи, що сторони по справі будучи належним чином повідомленими у судове засідання не з`явились, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність всіх учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, які є достатніми для прийняття рішення, без фіксування судового засідання технічними засобами, що не суперечить положенням ч.ч. 3, 4 ст. 223 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, та перейшов на стадію ухвалення судового рішення до 19 березня 2026 року. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в смт. Чернігівка, Бердянського району, Запорізької області, помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 21 грудня 2023 року, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №2504. Позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданого 17.11.2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис №791. За життя [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом № 453791240 від 26.11.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, у вигляді 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу №76112228 від 06.03.2024 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №22/2024. 06.03.2024 позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги, звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Уколова С.А., із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , яка зареєстрована за №48, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 22/2024. Як убачається з матеріалів спадкової справи № 22/2024, спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] також є його мати [PERSON] , [INFO] , якою 06.03.2024 було подано нотаріусу заяву №49 про відмову від спадщини після смерті сина [PERSON] . Між тим, під час вчинення нотаріальних дій, було виявлено, що позивач не може оформити спадщину після смерті чоловіка, оскільки на належну йому на праві власності частину квартири державним виконавцем накладено арешт. Відповідно до витягу № 453791240 від 26.11.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на 1/3 частини квартири, яка на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , накладено обтяження за реєстраційним номером 11683143, підстава: постанова про арешт майна боржника та заборона його відчуження, 22802588, 04.10.2011, видавник: головний державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Міхайлідіс Ю.О., в/л №2-2793 від 10.12.02, виданий Заводським судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Відповідно до листа №125037/3 від 17.11.2025 Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за даними АСВП та розділу АСВП «Спецрозділ» на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №22802588 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2793 від 10.12.2002 виданого Заводським районним судом, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] 15.11.2010 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 22802588. В рамках вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника та внесено обтяження у відповідні реєстри. Номер запису про обтяження: 11683143, зареєстровано: 04.10.2011 за №11683143, реєстратор: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, 22802588, 04.10.2011, головний державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Міхайлідіс Ю.О., в/л № 2-2793 від 10.12.2002 виданий Заводським судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно Власник: [PERSON] , Дата народження: [INFO] . Код: [ADDRESS] , Обтяжувач Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Заявник: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. 22.12.2011 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) (в редакції на той час). Підстава боржник мешкає в Заводському районі. Враховуючи, що виконавче провадження № 22802588 було закінчено, у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю, до іншого органу державної виконавчої служби, відповідно до вимог ч. 1 ст. 50 «Про виконавче провадження», у редакції закону який діяв на той час, арешт накладений на майно [PERSON] не був знятий. 09.02.2012 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 31128432, щодо виконання виконавчого листа від 10.12.2002 №2-2793, виданого Заводським судом, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . В рамках вказаного виконавчого провадження, 15.11.2012 державним виконавцем винесено постанову про передачу ВД на виконання до підприємства, установи, організації. 03.11.2014 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (відмова стягувача від примусового виконання рішення) (в редакції та той час). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на той час, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен зняти, арешти та інші обмеження, які накладаються на майно впродовж виконання виконавчих дій. Відсутність відкритого виконавчого провадження по виконанню рішення суду дає підстави для звільнення майна з під арешту. Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2020 року у справі № 817/928/17. Враховуючи, що виконавче провадження № 31128432, щодо виконання виконавчого листа від 10.12.2002 №2-2793, виданого Заводським судом, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] було закінчено, державний виконавець мав зняти арешт накладений на майно [PERSON] , в рамках виконавчого провадження №22802588, проте, цього не зробив. Вказані обставини свідчать про те, що на сьогодні позивач позбавлена можливості, оформити спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] , оскільки державним виконавцем при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження не був знятий арешт з майна померлого [PERSON] . Наявність обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, яке належало її чоловіку, унеможливлює процес спадкування для позивачки, порушуючи цим її права, як спадкоємця першої черги. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно з роз`ясненнями п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, виконавче провадження завершено, беручи до уваги, що арешт накладений на майно померлого боржника досі не знятий, суд дійшов висновку, що його наявність створює перешкоди у здійсненні позивачем її права власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому порушені права позивача як власника нерухомого майна у даному випадку підлягають судовому захисту. Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Зважаючи на встановлені судом обставини та вищезазначені вимоги чинного законодавства, враховуючи, що державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження стосовно [PERSON] , однак разом із винесенням постанови, державним виконавцем не прийнято рішення про зняття арешту з майна, за відсутності у спадкоємців іншого способу захисту своїх прав, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна, який накладений постановою державного виконавця про арешт майна боржника та заборону його відчуження від 04.10.2011 у виконавчому провадженні №22802588 та скасування обтяження №11683143 від 04.10.2011, підлягають задоволенню.

Outcome: approved