Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

11.11.2025 представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд, з урахуванням уточнених позовних вимог від 11.02.2026 року, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком за період з 01.07.2017 року по 30.06.2025 рік у розмірі 8772,57 грн., та інфляційні втрати у розмірі - 2120,19 грн., 3% річних у розмірі 607,32 грн. та усі судові витрати, які становлять: 3 028,00 грн. сплата судового збору, 8 000,00 грн. витрати з надання правничої допомоги, 1 530,00 грн. витрати на копіювання документів для суду. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 24.11.2025 року у вищевказаній цивільній справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання з викликом учасників справи. 14.01.2026 року представник відповідачки подав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю та просив витребувати докази. 11.02.2026 року представник позивача подала до суду уточнену позовну заяву, у якій зменшила позовні вимоги. Представник позивача у судове засідання з`явився, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з`явилася, просила суд відмовити у задоволені позовних вимог. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частково задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] , належить 156/1000 частки кімнати, загальна площа якої складає 14,54 кв.м., у комунальній квартирі під [ADDRESS] , та підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 449880751 від 29.10.2025 року та Відповіддю Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради № 58438 від 14.08.2025 на адвокатський запит №2-30/07-25 від 30.07.2025 року. Також, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створене в 06.07.2016 року ОСББ «АФІНА». Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців №15561020000059117 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АФІНА" зареєстровано 06 липня 2016 року. Відповідно до Статуту ОСББ в редакціях від 25.06.2016 року та 22.04.2019 рік метою діяльності ОСББ є: забезпечення і захист прав співвласників квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку та дотримання їхніх обов?язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених чинним законодавством України та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об`єднання. Об?єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, значених Законом України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку», іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом. Порядок надходження і використання коштів об?єднання визначається чинним законодавством України. Основними завданнями та предметом діяльності Об`єднання є здійснення функцій, що забезпечують: реалізацію прав співвласників квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку на володіння та користування їх спільним майном; належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов?язань, пов?язаних з діяльністю об?єднання. Відповідно до п. 3.22 розділу III Статутів ОСББ в редакціях від 25.06.2016 та 22.04.2019 року, до компетенції правління належить: здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством. Відповідно до п. 8.4 розділу VIII Статутів ОСББ в редакціях від 25.06.2016 та 22.04.2019 року, співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов?язки перед об`єднанням. Відповідно до п. 10.1, 10.3, 10.5 розділу X Статуту ОСББ в редакції від 22.04.2019 року, особи винні та несуть відповідальність за невиконання рішень статутних органів об`єднання, в тому числі рішень щодо сплати обов`язкових платежів. Відповідальність кожного співвласника визначається пропорційно до його частки співвласника. В разі, якщо співвласник квартир та/або нежитлових приміщень має перед Об?єднанням заборгованість щодо сплати комунальних та інших обов?язкових платежів, Об?єднання має право звернутися до суду з вимогою про стягнення такої заборгованості. Якщо співвласник самостійно не виконає обов?язок щодо погашення заборгованості, Об?єднання має право звернутися до органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості. В такому випадку, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, в тому числі на нерухоме майно. На загальних зборах ОСББ "АФІНА", які відбулися 22 квітня 2019 року, оформлено Протоколом від 22.04.2019 року, було прийнято про залишення членських внесків затверджених загальними зборами від 01.07.2017 р. та підтвердженими без змін загальними зборами від 09.09.2018р., а саме: СДПТ -3,61 грн. за кв.метр та 100 грн. ремонтний фонд з особового рахунку щомісячно. На виконання вимог Статуту та з метою надання належних послуг з обслуговування будинку, ОСББ укладено договір з КП «Одескомунтранс» про надання послуг з поводження з побутовими відходами №727 від 01.07.2019 року. Відповідно до виписки по особовому рахунку № [NUMBER] , у [PERSON] , яка є власником 156/1000 частки кімнати загальна площа якої складає 14,54 кв.м., у комунальній квартирі під [ADDRESS] в період з 01.07.2017 року по 30.06.2025 року була нарахована сума заборгованості зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у загальній сумі 8772,57 грн. Судом встановлено, що у даному розрахунку враховано, що 12.09.2023 року відповідачем було сплачено за вивіз сміття 1340,71 грн. за період з 2017 по 2023 роки; 21.04.2019 року відповідачем було сплачено квартплату у розмірі 300,00 грн. 15.09.2023 року відповідачем було сплачено квартплату за період з 2017 по 2023 роки у розмірі 3573,90 грн. Стосовно тверджень представника відповідача, що відповідачкою 06.01.2026 року було сплачено за вивіз сміття ще 750,00 грн. та сплачено квартплату у розмірі 1160,00 грн., суд зазначає, що із квитанцій, що надані, суд не може встановити за який період була здійснена оплата, а тому не приймає дані квитанції як доказ сплати заборгованості за період з 01.07.2017 по 30.06.2025 року. Разом із тим, суд зазначає, що нарахована заборгованість за внесками до ремонтного фонду є безпідставною з рахуванням наступного. Позивач посилається на рішення загальних зборів ОСББ «Афіна» від 30.05.2018 року та 20.10.2018 рік, проте внески до ремонтного фонду у розмірі 100,00 грн. на місяць з кожного особового рахунку були скасовані співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , на загальних зборах від 03.03.2019 року, а також скасовані борги, які виникли у зв`язку із протиправним затвердженням вказаного внеску до ремонтного фонду, у зв`язку з тим, що рішення про такі внески приймалося колишнім головою правління ОСББ «Афіна» [PERSON] одноособово. Таким чином, суд прийшов до висновку, про необхідність виключення із суми заборгованості заборгованість відповідачки за графою «Ремонтний фонд» за період з 01.01.2020 року по 01.06.2025 року. Відповідно до ст. 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Згідно ст. ст. 4, 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ст. 7 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Згідно частині 2 статті 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно частині 2 статті 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21.01.2020 року у справі 910/1395/19, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що за Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" законодавством на відповідача, як на члена ОСББ та на особу, у повному господарському віданні якої перебуває належне державі на праві власності майно, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ, брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до правового висновку, до якого дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.12.2019 року у справі 910/6471/18: Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 20.02.2020 року у справі 522/2173/14, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 18.05.2017 року у справі 910/14668/16, приписами норми статті 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено права ОСББ, та відповідно, обов`язок щодо сплати встановлених законом та Статутом об`єднання платежів, зборів та внесків, в тому числі до резервного фонду, не лише для членів ОСББ, а й для власників приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що у відповідачки утворилась заборгованість зі сплати внесків в період з 01.07.2017 по 30.06.2025 року у загальному розмірі 1872,57 грн., яка складається із: -1201,14 грн. - утримання будинку та прибудинкової території; -671,43 грн. - вивіз сміття. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Разом із тим, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановляє: Разом із тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 року №376, Одеська міська територіальна громада віднесена з 26.05.2025 року до територій на яких можливі бойові дії. Таким чином суд зазначає, що у зв`язку із тим, що станом на дату звернення до суду, заборгованість за вивіз сміття та утримання будинку та прибудинкової території, утворилась станом на 01.09.2023 року, тому інфляційні нарахування та три проценти річних можуть нараховатись на суму заборгованості у даному випадку з 01.09.2022 року по 25.05.2025 року, та з урахуванням суми заборгованості у розмірі 1872,57 грн., та складають інфляційні нарахування 398,07 грн. та три відсотки річних 97,28 грн. Згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до позиції викладеній у постанові Верховного Суду у справі № 910/4881/18 від 18.12.2018 року, зменшення витрат на правову допомогу можливе лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності. Розглядаючи справу, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020 року). Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Суд звертає увагу позивача, що відповідачем було подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, які були надані адвокатом під час розгляду справи для позивача, у зв`язку з їх не співмірністю. Варто зауважити, що на підтвердження обставин понесення витрат на правничу допомогу позивачем було долучено Договір про надання правової допомоги від 01.10.2025 року, що укладений між позивачем та адвокатом, Акт прийняття передачі виконаної роботи від 30.10.2025 року, згідно яких позивач має сплатити адвокату винагороду у розмірі 8000,00 грн. Суд вважає, з огляду на предмет спору, а саме стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та ті обставини, що у судове засідання представник позивача не з`являвся, судові засідання проводились за відсутності представника позивача, відсутність у справі відповіді на відзив на позовну заяву та відповідних заяв, клопотань та заперечень у відповідь на відзив представника позивача, відсутність експертиз та зупинень проваджень у справі, часу розгляду справи судом (лише 3 місяці), свідчать, що дана справи не може бути віднесена до складних та обсяг виконаних адвокатом робіт; обсягом наданих адвокатом послуг (складання позовної заяви та заяви про розгляд справи без участі представника позивача, та заяви про уточнення позовних вимог); відносно невеликою ціною позову (11500,08 гривень), відсутністю впливу результату вирішення справи на репутацію сторони та відсутністю публічного інтересу до справи, суд вважає, що заявлена вартість витрат на правову допомогу є завищеною та неспівмірною. Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дослідив подані на підтвердження відповідних витрат докази, перевірив доводи сторін, у тому числі заперечення відповідача щодо розміру заявлених до стягнення вимог та їх співмірність, надав оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення цієї вимоги з урахуванням вимог пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, та вирішив стягнути з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові у справі № 757/36628/16-ц від 24.01.2022 року. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Також, суд не погоджується щодо стягнення з відповідача витрат на копіювання документів у розмірі 1530,00, оскільки позивачем не надано доказів того, що ФОП [PERSON] має право на надання таких послуг і не підтверджується будь-якими доказами вартість і кількість робити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 493 гривні 05 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. Враховуючи наведене та

Outcome: partial