Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У січні 2026 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1995 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя у них не склалося по причині відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, шлюбні відносини фактично припинені. Спору щодо поділу майна немає. У зв`язку з наведеним, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Позиції учасників судового провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Позивачка надала заяву в якій зазначила про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу прізвище просила не змінювати (а.с.21). Відповідачу копія позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі були направлені за адресою місця реєстрації, в установлений судом строк відзив на позов він не направив, причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання чи надання строку для примирення не подавав (а.с.19, 27). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст. ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06 лютого 2026 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін). Ухвалою суду від 04 березня 2026 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 вересня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Халтурінською сільською радою Карлівського району Полтавської області, актовий запис №21 (а.с.8). Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 28 вересня 1998 року, в якому зазначено про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Висновки суду. Аналізуючи наявні у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між сторонами не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя, разом не проживають протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому дійшов висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За проханням позивачки після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved