Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Кредобанк» у грудні 2024 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 29027/2019 від 09.01.2020 року у розмірі 222216,47 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.01.2020 року [PERSON] уклав із АТ «Кредобанк» кредитний договір № 29027/2019 від 09.01.2020 року, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 279239,00 грн. до 08.01.2025 року на поточні потреби. Додатково позивач зазначив, що з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника по кредитному договору № 29027/2019, 19.09.2019 року [PERSON] уклала з АТ «Кредобанк» договір поруки № 29027/2019/2. 04.05.2023 року позивачем направлено досудову вимогу на адресу відповідача [PERSON] з пропозицією усунути порушення прийнятих на себе зобов`язань. 28.06.2023 року позивачем направлено досудову вимогу на адресу відповідача [PERSON] з пропозицією усунути порушення прийнятих на себе зобов`язань. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідачі свої зобов`язання належним чином не виконує, досудові вимоги проігноровано, внаслідок чого станом на 21.06.2023 року виникла заборгованість, у сумі 222216,47 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 186412,22 грн., заборгованості за відсотками 35804,25 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема, шляхом неодноразового направлення судових повісток про виклик до суду за адресою реєстрації місця проживання відповідачів. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 82-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» . Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідачі не скористалися. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст.280,281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судомне встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Статтями 13,81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що 10.12.2019 року [PERSON] звернувся до АТ «Кредобанк» із Анкетою-Заявою фізичної особи № 29027/2019 на отримання кредиту під заставу транспортного засобу. Того ж дня дружиною [PERSON] , [PERSON] , підписано заяву, згідно якої вона не заперечує проти отримання чоловіком кредиту та надання в заставу майна, яке перебуває у спільній власності. Не заперечує проти перевірки банком наданої інформації та збору банком інформації щодо її особи, яка необхідна для прийняття рішення щодо видачі кредиту. Надає згоду банку на доступ до кредитної історії, збір, зберігання, використання та поширення через Бюро кредитних історій інформації щодо себе (в т.ч. інформації, яка міститься в державних реєстрах та інших базах публічного користування) в порядку, визначеному Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій». Повідомлена банком, що інформація для формування кредитної історії буде передана до Бюро кредитних історій: ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій», ТОВ «Українське бюро кредитних історій», ПрАТ «міжнародне бюро кредитних історій», а також про місцезнаходження зазначених бюро. 09.01.2020 року [PERSON] уклав із АТ «Кредобанк» кредитний договір № 29027/2019 від 09.01.2020 року, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 279239,00 грн. на строк до 08.01.2025 року на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Додатково 09.01.2020 року [PERSON] та АТ «Кредобанк» підписано Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до п. 2.2. Договору, кредит видається на наступні цілі: для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки CHERY, модель TIGGO 3, дата випуску 2019, № кузова [NUMBER] , укладеного між позичальником та ПрАТ «Херсон-Авто». У відповідності до п. 2.4. кредитного договору, позичальник доручає банку здійснити видачу кредиту шляхом зарахування кредитних коштів на відкритий у банку транзитний рахунок № [NUMBER] з наступним переказом суми кредиту з цього рахунку за такими реквізитами: в сумі 279239,00 грн. на поточний рахунок ПрАТ «Херсон-Авто» № [NUMBER] в банку АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, код ЄДРПОУ 03112900. Згідно з п.п. 3.2-3.3 договору, за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка на умовах визначених цим розділом кредитного договору. На момент укладення цього договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка в розмірі 12,49% річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. У відповідності до пп. 4.1.1 договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами (далі ануїтентний платіж) протягом усього строку кредитування (п. 2.1 кредитного договору), відповідно до Графіку погашення заборгованості (Додаток № 1 до кредитного договору). 09.01.2020 року між [PERSON] та АТ «Кредобанк» укладено договір поруки № 29027/2019/2, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором № 29027/2019 від 09.01.2020 року, укладеного між [PERSON] та кредитором. Згідно п. 2.1. Договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника. Відповідно до п. 2.2. Договору поруки, поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором. 13.01.2020 року між [PERSON] та АТ «Кредобанк» укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І., за реєстровим № 47. Згідно п. 1.1. Договору застави, цей договір забезпечує виконання зобов`язань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з кредитного договору № 29027/2019 від 09.01.2020 року, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі. Кредит відповідно до вищевказаного кредитного договору надається на наступних умовах: сума кредиту 279239,00 грн.; строк повернення кредиту до 08.01.2025 року; розмір процентної ставки, комісії, штрафів, пень та інших видів неустойки визначається кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 Договору застави, предметом застави є рухоме майно автотранспорт: марка CHERY TIGGO 3, 2019 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1598, білого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , вартість 310339,00 грн. 06.04.2020 року між [PERSON] та АТ «Кредобанк» укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 29027/2019 від 09.01.2020 року, погодивши зміну порядку погашення заборгованості позичальника за кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів (Додаток № 1 до цього Додаткового договору), якого позичальник зобов`язується неухильно дотримуватися. 04.05.2023 року за вих. № 04032023-П6-962 АТ «Кредобанк» надіслало [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань шляхом сплати заборгованості за кредитним договором № 29027/2019 від 09.01.2020 року, яка станом на 02.05.2023 року становить 217994,81 грн., яка складається із: 29190,43 грн. прострочені відсотки; 66186,05 грн. прострочена заборгованість по основному боргу; 120226,17 грн. строкова заборгованість по основному боргу; 2392,16 грн. строкові відсотки, та просило повернути заборгованість протягом 30-ти днів з дня отримання вказаного повідомлення. 28.06.2023 року [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань шляхом сплати заборгованості за кредитним договором № 29027/2019 від 09.01.2020 року, яка станом на 21.06.2023 року становить 222216,47 грн., яка складається із: 186412,22 грн. тіло кредиту; 35804,25 грн. відсотки, та просило повернути заборгованість протягом 10-ти днів з дня отримання вказаного повідомлення. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 29027/2019 від 09.01.2020 року, станом на 21.06.2023 року у позичальника утворилася заборгованість, яка становить 222216,47 грн., з них: 186412,22 грн. заборгованість за тілом кредиту; 35804,25 грн. заборгованість за відсотками. На спростування зазначених розрахунків банку відповідачами доказів та контррозрахунку не надано. Проаналізувавши у сукупності надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За змістом ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Фактичні обставини справи на підставі поданих та досліджених судом доказів вказують на те, що банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику [PERSON] кредитні кошти в повному обсязі, які прийняті позичальником від банку. Обставини укладення кредитного договору на умовах, визначених у ньому, отримання грошових коштів та часткового виконання зобов`язання [PERSON] підтверджено під час судового розгляду справи. Факт виконання АТ «Кредобанк» прийнятих на себе за умовами договору зобов`язань щодо видачі кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № 2066119 від 13.01.2020, а також виписками по особовим рахункам № [NUMBER] та [NUMBER] за період 09.01.2020 по 21.06.2023 року. Окрім цього, відповідачами не представлено контррозрахунку заборгованості, а розрахунок заборгованості за договором свідчить про те, що під час дії договору мало місце прострочення сплати позичальником чергових платежів по кредиту та процентів за користування кредитом в рамках укладеного кредитного договору. Залишок боргу за тілом кредиту, що обліковується за позичальником [PERSON] становить 186412,22 грн. Останній платіж на виконання кредитного зобов`язання внесено у лютому 2022 року. Дослідивши надані позивачем докази, перевіривши їх, оцінивши у сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд приходить до наступних висновків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) викладено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Правовий аналіз норм статей 261, 530, 631 ЦК України вказує на те, що у разі порушення позичальником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України протягом всього часу до закінчення строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що залишилася, разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі, прострочення яких мало місце під час дії договору. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Доказів погашення заборгованості позичальником (відповідачем) [PERSON] АТ «Кредобанк» за кредитним договором матеріали справи не містять та відповідачами не надано. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Отже, в межах заявлених позивачем позовних вимог, з відповідача [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним зобов`язанням, яка складається із залишку боргу за тілом кредиту та відсотками. Щодо заявлених вимог до поручителя [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі,що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у законі передбачено три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги). Зважаючи на наведене, строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права,а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам в частині вимог до поручителів судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. 04.05.2023 року за вих. № 04032023-П6-962 АТ «Кредобанк» надіслало [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань шляхом сплати заборгованості за кредитним договором № 29027/2019 від 09.01.2020 року, яка станом на 02.05.2023 року становить 217994,81 грн., яка складається із: 29190,43 грн. прострочені відсотки; 66186,05 грн. прострочена заборгованість по основному боргу; 120226,17 грн. строкова заборгованість по основному боргу; 2392,16 грн. строкові відсотки, та просило повернути заборгованість протягом 30-ти днів з дня отримання вказаного повідомлення. 28.06.2023 року за вих. № 28.06.2023-П6-962 АТ «Кредобанк» надіслало [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань шляхом сплати заборгованості за кредитним договором № 29027/2019 від 09.01.2020 року, яка станом на 21.06.2023 року становить 222216,47 грн., яка складається із: 186412,22 грн. тіло кредиту; 35804,25 грн. відсотки, та просило повернути заборгованість протягом 10-ти днів з дня отримання вказаного повідомлення. Оскільки вимогу про усунення порушень на адресу поручителя, [PERSON] , було направлено 28.06.2023 року, а із даною позовною заявою представник АТ «Кредобанк» звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області 04.12.2024 року, позивачем не пропущено строк звернення до поручителя із вимогою, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України. Таким чином, вимоги АТ «Кредобанк» до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 29027/2019 від 09.01.2020 року підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 222216,47 грн., з яких: 186412,22 грн. заборгованість за тілом кредиту; 35804,25 грн. заборгованість за відсотками. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З платіжного доручення № 3722803 від 26.07.2023 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3333,25 грн., які підлягають стягненню у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] , у повному обсязі. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved