Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (далі - ТОВ «Новий Колектор») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 15.12.2020 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладений Кредитний договір №15.12.2020-100006007 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 6 000 грн на строк 14 днів та сплатою відсотків за його користування у розмірі 1 680 грн, визначених умовами договору. 09.10.2024 між ТОВ «Новий Колектор» та ТОВ «Споживчий Центр» був укладений Договір факторингу №СЦ-091024-14 за умовами якого ТОВ «Новий Колектор» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №15.12.2020-100006007 у сумі 13 620 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 620 грн - заборгованість за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договорами. Відповідач не виконав свого обов`язку за умовами договору, кредит та нараховані за його користування відсотки не повернув, внаслідок чого станом на 19.11.2025 утворилась заборгованість в розмірі 13 620 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 620 грн - заборгованість за відсотками, які позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22.01.2026 справу прийнято до провадження та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, у прохальній частині позову просить проводити розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить застосувати наслідки спливу позовної давності, оскільки з моменту настання терміну виконання зобов`язання (14.01.2021) до моменту звернення позивача до суду (19.12.2025) минуло більше трьох років. Протягом цього строку відповідач не вчинив дій, що свідчать про визнання боргу, а оте переривання строку позовної давності не відбулося. Також надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.2020 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір №15.12.2020-100006007, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 6 000 грн, строк, на який надається кредит 14 календарних днів з дати надання. Графік платежів: сума кредиту у розмірі 6 000 грн та проценти у розмірі 1 680 грн сплачуються до 28.12.2020. Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 день користування Кредитом, застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Процентна ставка «Економ» фіксована у розмірі 1% за 1 день користування Кредитом, застосовується протягом первинного та пролонгованих строків. Неустойка 120 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Кредитний договір №15.12.2020-100006007 підписаний електронним підписом [PERSON] одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору W719. 15.12.2020 [PERSON] було перераховано 6 000 грн кредитних коштів за Договором №15.12.2020-100006007 від ТОВ «Споживчий центр». 09.10.2024 між ТОВ «Новий Колектор» та ТОВ «Споживчий Центр» був укладений Договір факторингу №СЦ-091024-14 за умовами якого ТОВ «Новий Колектор» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №15.12.2020-100006007 у сумі 13 620 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 620 грн - заборгованість за відсотками. Станом на 19.11.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 620 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000 грн, по процентам в розмірі 7 620 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом України від 30.03.2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 карантин відмінено з 24 год 00 хв 30.06.2023 на всій території України. Враховуючи, що з 12.03.2020 по 30.06.2023 на території України діяв карантин, на період дії якого строки позовної давності продовжуються на строк дії такого карантину, вимоги банку є обґрунтованими, оскільки трирічний строк позовної давності припадає на період введення на території України карантину. Крім того, п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, трирічний строк позовної давності продовжувався на час дії карантину та продовжується у період дії воєнного стану. Воєнний стан в Україні триває і на даний час. Тому відсутні правові підстави для застосування наслідків спливу позовної давності. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Законом України «Про електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.ч.1, 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд також враховує, що позивачем вимог в порядку ч.2 ст.625 ЦК України не заявлялось. З огляду на викладене заборгованість за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача буде становити 1 680 грн із розрахунку: 6 000 грн * 14 днів * 2,0 % / 100% та яка передбачена умовами кредитного договору. При цьому нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза строком кредитування є безпідставним та суперечить вимогам закону, у зв`язку із чим в цій частині у задоволенні позову слід відмовити. За таких обставин поданий ТОВ «Новий Колектор» позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором №15.12.2020-100006007 від 15.12.2020 у сумі 7 680 грн, яка складається із: 6 000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1 680 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 56,39 % (7 680 х 100 : 13 620 грн) судовий збір слід стягнути в розмірі 1 365,99 грн (2422,40 х 56,39 %: 100).

Outcome: partial