Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Козиревич Оксана Сергіївна, звернулася в суд із позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, у якому, просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що позивач [PERSON] із [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. З 2021 року мати дитини проживає окремо, не приїздила до дочки жодного разу, не виконувала покладені законом обов`язки по вихованню дитини, не виконує педагогічної, матеріальної, грошової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки відповідачки [PERSON] . Дитина на даний час знаходиться на повному його утриманні. Для всебічного розвитку, виховання, оздоровлення дитини, позивач разом із своїми батьками прикладають зусилля та можливості для забезпечення доньки повноцінним розвитком, а [PERSON] про це навіть не замислюється, не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами і інтересами дитини, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток доньки як складову виховання, не спілкується з дитиною зовсім, не надає доступу до культурних норм моралі та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загально визначених норм моралі і поведінки в суспільстві, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, що шкодить інтересам доньки. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи все вищевказане та з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідачки батьківських прав. Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі. 15 липня 2025 року у даній справі закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Також вказав, що відповідачка тривалий час не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки [PERSON] , не цікавиться її життям та вихованням, а тому існують усі підстави для позбавлення її батьківських прав та задоволення позову в цілому. Відносно заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Третя особа: Орган опіки та піклування Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області на електронну пошту суду надіслала Висновок органу опіки та піклування Новомар`ївської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також просила розглядати справу без присутності в судових засіданнях представника органу опіки та піклування і прийняти рішення в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що з 16 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON] , батьком якої відповідно до вимог ст. 133 СК України в актовому записі про народження дитини зазначено [PERSON] . Відповідно до рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16.08.2023 року по цивільній справі № 467/176/23 (провадження №2/467/71/23) за позовною заявою поданою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства, встановлено батьківство [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Михайло-Жуково Братського району Миколаївської області, громадянина України, відносно [PERSON] , [INFO] уродженки селища Кавуни Арбузинського району Миколаївської області. Зобов`язано Арбузинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовий запис №3 від 08 січня 2021 року про реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , уродженки селища Кавуни Арбузинського району Миколаївської області, де в відомостях про батька дитини записати батьком останньої [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Михайло-Жукове Братського району Миколаївської області, громадянина України, прізвище дитини зазначити як « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини. 19 жовтня 2023 року видано Арбузинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) за актовим записом №03, видано повторне свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] . Судом з`ясовано, що позивач [PERSON] та його донька проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 07.01.2025р. встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом із донькою за адресою: [ADDRESS] , на момент обстеження було виявлено, що [PERSON] проживає у власному будинку загальною площею 98 кв.м. з двох кімнат з пічним опаленням, водопроводу немає. Кімнати вмебльовані сучасними меблями, є побутова техніка: телевізор, пральна машинка, холодильник. Співмешканка [PERSON] не проживає разом із родиною з 2021 року. [PERSON] виховує дитину самостійно, не працює на підприємствах розташованих на території старостинського округу. Проживає за рахунок тимчасових заробітків. В господарстві тримає птицю. Має земельну ділянку 0,11 га для ведення особистого селянського господарства, яка обробляється. Згідно характеристики на вихованку різновікової групи Михайло-Жуківського закладу дошкільної освіти «Умка» [PERSON] , [INFO] вбачається, що дитина відвідує заклад освіти з вересня 2022 року, дитина період адаптації пройшла благополучно: не хворіла, швидко звикла до дітей і дорослих. За період з вересня 2022 року по листопад 2024 року заклад відвідувала майже щодня. Дитина проживає разом із бабусею, дідусем та татом, які всю відповідальність за виховання дитини взяли на себе тому, що мати мешкає окремо та вихованням дитини не займається. На всі заходах у садочку, які відбуваються разом із батьками, завжди присутній тільки тато. Дівчинка завжди приходить до садочку охайна, чиста та у гарному настрої. Усім необхідним забезпечена. Злата дуже активна дівчинка. Швидко знаходить спільну мову з дітьми, має багато друзів у групі. З цікавістю відвідує заняття, любить малювати, займається активними іграми, допомагає молодшим діткам. Має чудову пам`ять, добре вчить вірші, гарно та правильно переказує казки. Психологічний розвиток відповідає віковим, анатомно- фізіологічним особливостям дитини даного віку. Рішенням виконавчого комітету Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області №8 від 22 грудня 2025 року затверджено Висновок органу опіки та піклування Новомар`ївської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . Згідно Висновку органу опіки та піклування Новомар`ївської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , комісією з питань захисту прав дитини Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області розглянуто документи надані Григорівським старостинським округом, щодо виконання батьківських обов`язків гр. [PERSON] встановлено, що [PERSON] є біологічною матір`ю малолітньої [PERSON] . Майже чотири роки [PERSON] не проживає на території Новомар`ївської сільської ради. Малолітню доньку [PERSON] залишила на батька [PERSON] і виїхала з села в невідомому напрямку. Дівчинка проживає разом із біологічним батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько самостійно виховує доньку, дбає про неї, матеріально утримує, забезпечує усім необхідним, піклується про її здоров`я. Малолітня [PERSON] є вихованкою Григорівського закладу дошкільної освіти Новомар`ївської сільської ради «Сонечко». За характеристикою дівчинка весела, рухлива, активна, швидко реагує на навколишні події, допитлива, комунікабельна. Емоційний стан задовільний, поведінка керована, адекватно реагує на зауваження, розвивається згідно віку. Отже, орган опіки та піклування Новомар`ївської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . Також в судовому засіданні, з пояснень позивача було встановлено, що у вихованні дитини, позивачу [PERSON] допомагають його батьки, дідусь та бабуся [PERSON] , які разом проживають в одному будинку. Для дівчинки створені всі належні умови, є окрема кімната, куток для проведення дозвілля, дівчинка забезпечена необхідними речами, взуттям, іграшками та дитячою літературою. Мати, [PERSON] з дитиною не спілкується, не відвідує її, не виявляє батьківського піклування, не турбується про неї та не цікавиться її життям, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує належного догляду дитині. Таким чином порушує вимоги статей 150 та 155 Сімейного кодексу України, статей 11,12 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як-то ухилення матері чи батька від утримання дитини, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. Європейський Суд з прав людини у пунктах 54, 55, 56, 59 свого рішення у справі «Хант проти України» (Hant v. Ukraine) від 07 грудня 2006 року зазначив, «…що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v.Sweden (№2), від 27 листопада 1992 року, №250, ст.35-36, п.90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Суд зазначає, що в даній справі компетентні національні суди, вирішуючи позбавити заявника батьківських прав, брали до уваги аргументи, надані матір`ю дитини та іншими свідками її сторони, відповідно до яких заявник втратив цікавість до свого сина. Суд не має сумнівів, що такі доводи можуть бути належними. Однак, звертаючись до усталеної прецедентної практики Суду щодо статті 8, яка виключає імпліцитні процедурні вимоги, необхідно визначити, чи був заявник залучений до процесу прийняття рішень, розглядаючи провадження в цілому, в тій мірі, яка є достатньою для забезпечення відповідного захисту його інтересів, беручи до уваги обставини справи, а також важливість прийнятих рішень…». Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, оцінивши та дослідивши докази у даній справі, а також у їх сукупності, дослідивши матеріали справи, вважає, що в інтересах малолітньої дитини позов [PERSON] , слід задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням її від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини та вважає, що це буде відповідати якнайкращим інтересам малолітньої дочки. В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За таких обставин з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] . на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позов задоволено, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 968,96 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved