Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, посилаючись на ті обставини, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем розірвано 19 листопада 2008 року. Після розірвання шлюбу за судовим рішенням із відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки до досягнення нею повноліття. На цей час дочка [PERSON] досягла повноліття, навчається у Національному університеті біоресурсів і природокористування України на денній формі навчання. Навчання дочки є платним, вартість навачання складає 49420 гривень. Дочка несе витрати на на проживання в гуртожитку та придбання навчально-методичних посібників. Відповідач працює в АТ «Антонов» та має можливість надавати грошову допомогу на період навчання дочки. Посилаючись на норми статтей 199, 200 СК України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на період її навчання та до досягнення віку двадцяти трьох років. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 31 грудня 2025 року за клопотанням представника відповідача постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цим рішенням позивачу запропоновано надати відповіді на запитання представника відповідача, поставлені у позовній заяві у відповідності до вимог статті 93 ЦПК України, та роз`яснено правила частин третьої - сьомої статті 93 ЦПК України, в судове засідання викликано як свідка дочку сторін [PERSON] . Аргументи учасників справи 26 листопада 2025 року представник відповідача подала відзив на позов, в якому вказала, що відповідач заперечує позовні вимоги в частині розміру аліментів, вважає такі вимоги недобросовісними. На підтвердження таких заперечень зазначила, що з 2009 року на підставі рішення Миронівського районного суду Київської області на користь позивача стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач щомісяця сплачував аліменти всі ці 16 років, не ухиляючись та не приховуючи свій дохід, ніколи не мав заборгованості зі сплати аліментів. Ці обставини свідчать про те, що позивач як батько дитини чесно і сумлінно виконував свій батьківський обов`язок фінансове утримання своєї доньки. Позивач працює в АТ «Антонов» начальником цеху та отримує офіційну заробітну плату. Розмір щомісячного доходу відповідача не є сталим і в 2025 році становить в більшості випадків 80 000 100 000 грн (до оподаткування). Відповідно, розмір аліментів, які стягувалися на утримання дитини, до прикладу, за останній рік (2025) становив приблизно 15 000 25 000 грн щомісяця. Дитина отримувала не просто достатній для щоденних базових потреб розмір аліментів, аліменти сплачувались в набагато більших сумах, що давало можливість частину від сплачених коштів навіть відкладати як заощадження. Зауважила, що Сімейний кодекс України передбачає рівні права та обов`язки для батька і матері щодо їх спільної дитини. Коли питання стосується фінансового утримання дитини, то навіть ці витрати батьки мають нести порівну. Батько ж забезпечував фінансові витрати на утримання доньки на 100% всі ці 16 років, частина цих коштів спокійно могла бути заощаджена на навчання доньки. Мати фактично не витрачала свої кошти в утримання доньки. В разі задоволення позовних вимог, 18-річна донька буде отримувати аліменти приблизно в розмірі 20 000 - 25 000 гривень. Якщо аліменти, які сплачуються одним із батьків, становлять 50% від щомісячної вартості потреб дитини, то розмір фінансового забезпечення доньки становитиме 50 тисяч гривень. Вважає вказану суму коштів завеликою для студента, а вимоги позивача такими, що вказують на зловживання нею своїм становищем. Сума аліментів має бути необхідною для розвитку дитини, а не для збагачення. Повідомила суд, що у відповідача на утриманні є ще одна дитина [PERSON] , [INFO] , яка також активно навчається та потребує відвідування додаткових занять. Відповідач вже давно має свою сім`ю після того, як розлучився з позивачкою. Відповідач понаднормово працює на АТ «Антонов» майже до 21:00 22:00 години вечора у зв`язку із необхідністю забезпечення потреб держави в обороноздатності, вимушений проживати в Києві та орендувати житло ближче до роботи, щоб встигнути повернутись додому до комендантської години. Таким чином, витрати відповідача не становлять лише сплату аліментів на старшу доньку та оплату своїх власних базових потреб, він несе витрати на утримання своєї другої дитини, на інших членів сім`ї, на оренду житла задля можливості надалі працювати на цій посаді та допомагати країні, тощо. Разом з тим, відповідач добре розуміє, що його старша донька потребує фінансової підтримки під час навчання. Але визначення суми цієї фінансової підтримки повинне мати своє підгрунтя. Сімейний кодекс України чітко встановлює обов`язок одного з батьків сплачувати аліменти в розмірі 50% від необхідної суми коштів для забезпечення щомісячних потреб дитини на місяць. Тому що інші 50% має покривати інший з батьків. Відповідно, позивачка зобов`язана також оплачувати частину (50%) всіх витрат доньки на місяць. Сімейний кодекс України встановлює обов`язок іншого з батьків сплачувати аліменти на одну дитину в розмірі 1/4 частки від доходу (якщо обрано такий спосіб стягнення аліментів замість твердої грошової суми). Але при призначенні цієї частки суд має також дослідити той факт, чи буде ця сума не тільки достатньою, але й розумною, справедливою та добросовісною (такою, що дійсно потрібна для покриття потреб дитини). З огляду на зазначене, вказала який розмір аліментів відповідач вважає таким, що підлягає стягненню. Зважаючи на суму вартості навчання доньки в університеті за 1 рік, яка становить 49 420 грн, вартість навчання за місяць становить 4 118,33 грн, частка, яку має покривати один з батьків, складає 2 059,17 грн. Вважає недоведеними мотиви про необхідність оплати проживання в гуртожитку та оплати за нього, проте, якщо враховувати цю суму в розмірі 8 000 грн на півроку, то за місяць вона становитиме 1 333, 33 грн. 50% від вартості оренди кімнати в гуртожитку на місяць становить 666, 67 грн. Відповідно, на навчання в університеті та гуртожиток разом відповідач має сплатити 2 725,84 грн. Відповідач вважає, що якщо і батько і мати разом будуть фінансувати щомісячні базові потреби доньки по 5 000 грн кожний, без врахування фінансування вартості самого навчання, то донька матиме в місяць 10 000 грн. Таким чином, якщо 50% витрат на утримання 18-річної доньки, яка навчається, становитиме, наприклад, сума у 8 000 грн (щомісячна вартість навчання (2 059,17 грн) + гуртожиток (666, 67 грн) + сума на базові потреби доньки (5 274,16 грн), цих коштів буде достатньо, щоб покрити половину витрат доньки на місяць. Ця сума становить мінімум 1/10 частку від доходу відповідача. Зазначила, що відповідач та вона як його представник вважають, що найбільш справедливою та добросовісною сумою аліментів на 18-річну доньку в даному випадку буде стягнення аліментів не більше ніж в 1/10 частці від доходу або в твердій грошовій сумі в розмірі не більше 8 000 грн на місяць. Цих коштів цілком вистачить на оплату 50% вартості навчання та проживання в гуртожитку, проїзду до навчального закладу, необхідних канцелярських засобів та матеріалів для процесу навчання, а також продуктів харчування, одягу та інших речей, що забезпечить безперешкодний процес навчання та розвитку доньки. Тому просила, здійснювати розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін; викликати в судове засідання доньку сторін [PERSON] для надання показів в якості свідка; частково задовольнити позовні вимоги, з врахуванням зауважень та пропозицій, викладених у відзиві та стягнути аліменти в розмірі не більше ніж в розмірі 1/10 частки від доходу відповідача, не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, або в твердій грошовій сумі в розмірі не більше 8 000 грн на місяць. 02 лютого 2026 року на виконання вимог ухвали Миронівського районного суду Київської області від 31 грудня 2025 року, якою позивачу запропоновано надати відповіді на запитання представника відповідача, поставлені у позовній заяві у відповідності до вимог статті 93 ЦПК України, позивач подала заяву, в якій зокрема вказала, що щомісячні витрати на утримання доньки становлять приблизно 15 000 грн. Вони включають харчування, одяг, засоби гігієни, медичні витрати, навчальні та транспорті витрати. Вона не займалася збором всіх чеків та обліком витрат, оскільки не мала в цьому потреби. Доказ, який є підставою для оплати проживання в гуртожитку поки не має, надасть його після отримання. Позивач в судове засідання не з?явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду 05 січня 2026 року. 10 лютого 2026 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано «адресат відсутній за заначеною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд вжив заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи за адресою зареєстрованого місця проживання. У зв`язку з наведеним, за відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання, суд вважає, що судовий виклик (судове повідомлення) вручено йому належним чином. Представник відповідача, яка мала брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, з підстав неявки в судове засідання інших учасників справи та свідка, не заперечувала проти розгляду справи без її участі. Зважаючи на наведені обставини, враховуючи правила статті 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача [PERSON] та його представника. Свідок [PERSON] до суду не зявилася, листом від 02 лютого 2026 року повідомила суд, що її явка до суду є ускладенною через відсутність транспортного сполучення. Крім того, зазначила, що вона не володіє інформацією, яка б мала значення для встановлення фактичних обставин справи. Такі обставини стосуються періоду, коли вона була неповнолітньою та не брала участі у веденні фінансових витрат та контролі бюджету сімї. Фактичні обставини справи Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 червня 2007 року Яхнівською сільською радою Миронівського району Київської області (а.с. 4). Сторони повідомили суд, що за судовим рішенням з батька дитини [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, у звязку з чим право на отримання аліментів припинилось. Згідно із даними довідки № 630-25 від 01 вересня 2025 року, виданої деканом гуманітарно-педагогічного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України, [PERSON] навчається на першому курсі навчання денної форми здобуття вищої освіти за умов договору на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України. Дата початку навчання 01 вересня 2025 року. Дата завершення навчання - 30 червня 2029 року (а.с. 5). За умовами договору № 2500334б про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців (без дати укладення), стороною якого є позивач, вартість платної освітньої послуги за один навчальний рік становить 49 420 грн (а.с. 12,13). На підтвердження обставин самостійного здійснення фінансового забезпечення дитини, позивач надала копію квитанції про оплату за навчання від 08 вересня 2025 року у сумі 24 710,00 грн, копію квитанції про оплату за проживання від 28 серпня 2025 року у сумі 8 000,00 грн (а.с. 6, 7). За даними довідки про прибутки [PERSON] № 134 від 21 листопада 2025 року, виданої керівником та головним бухгалтером Акціонерного товариства «Антонов», відповідач працює в Акціонерному товаристві «Антонов», займає посаду начальника цеху, форма працевлаштування основна, розмір його доходів, починаючи з грудня 2024 року до жовтня 2025 року, складає 1 211 840,88 грн (а.с. 33). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом дерджавної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області 04 червня 2011 року, відповідач 04 червня 2011 року уклав шлюб з [PERSON] . У вказаному шлюбі у відповідача народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавим комітетом Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області 05 червня 2012 року. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Згідно правил статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини другої зазначеної статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За правилами частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Дочка сторін [PERSON] , хоча і досягнула повноліття, проте власного доходу не має, оскільки продовжує навчання, тому потребує матеріальної допомоги батьків. У зв?язку з продовженням навчання їй необхідні кошти на оплату навчання, проживання, проїзду до місця навчання та додому, придбання одягу, навчальних посібників, продуктів харчування, одягу, канцелярського приладдя тощо. Суд встановив наявність юридичних фактів, що зобов?язують відповідача до сплати матеріальної допомоги на навчання: досягнення дочкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд зазначає таке. Статтею 200 Сімейного кодексу України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Матеріальне становище повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання (комп?ютера, спеціальних інструментів тощо), навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов?язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При визначенні розміру матеріальної допомоги суд обов`язково враховує: актуальну і дійсну потребу дитину у наданні їй матеріальної допомоги, вартість навчання, вартість підручників і проїзду до навчального закладу, вартість проживання у гуртожитку або орендованій квартирі за місцем знаходження навчального закладу (постанова ВС від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18), стан здоров`я платника аліментів, його матеріальний та сімейний стан, наявність у платника аліментів майна, грошових коштів та інші обставини, що мають значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). При визначенні розміру стягуваних аліментів судом має бути враховано те, що аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) - це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який є в обох із батьків і має бути рівним, бути обґрунтованим та доведеним. Суд вважає недоведеними позовні вимоги про стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі. Звертаючись з позовом, позивач не навела обставин щодо розміру свого щомісячного доходу, стану здоров`я та сімейного стану, не надала доказів, які б підтверджували ці обставини, не доводила, що не спроможна надавати допомогу дочці, вказала, що щомісячні витрати на навчання складають орієнтовно 15 000 грн. Відповідач повідомив суд про наявність обставин, передбачених статтею 182 Сімейного Кодексу України, які мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. Також відповідач повідомив про обставини, які вважає такими, що свідчать про відсутність підстав надавати матеріальну допомогу на утримання дочки на час її навчання у розмірі, який визначено позивачем. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність у дочки сторін можливості свого матеріального забезпечення та одержання належного матеріального утримання, доведений перед судом розмір витрат на навчання, а також ті обставини, що відповаідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, має іншу сім`ю, в якій на утриманні має малолітню дитину. Наявність у відповідача малолітньої дитини в іншій сім`ї впливає на його матеріальне становище, він зобов`язаний утримувати дитину за законом. Вказана обставина є суттєвою при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню. Доведений перед судом розмір витрат на навчання є таким. Підтверджена письмовим доказом сума вартості навчання доньки сторін в університеті за 1 рік становить 49 420 грн. Звідси, вартість навчання за місяць становить 4 118,33 грн. 50% від вартості навчання за місяць становлять 2 059,17 грн (частка, яку має покривати один з батьків). Вартість проживання в гуртожитку за 1 курс (півроку) складає 8 000 грн, відповідно за один місяць - 1 333, 33 грн. 50% від вартості оренди кімнати в гуртожитку на місяць становить 666, 67 грн. Отже, зважаючи на надані позивачем докази, витрати одного з батьків на навчання дочки та проживання в гуртожитку складають на місяць 2 725,84 грн. Суд вважає обгрунтованими мотиви представника відповідача про те, що фінансування щомісячних базових потреб доньки в сумі орієнтовно по 5 000 грн кожним із батьків, без врахування фінансування вартості самого навчання та проживання в гуртожитку, є достатнім. Суд враховує рівність обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої доньки, та, зважаючи на принципи розумності і справедливості, взявши до уваги матеріальне становище відповідача, а саме наявність постійної роботи, наявність утриманця малолітньої дитини, дійшов висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) відповідача. Стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно є можливим, не порушує інтереси сторін і дитини. Суд вважає безпідставними вимоги позивача про те, що розмір аліментів на повнолітню доньку сторін справи, яка продовжує навчання не може бути нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обовязок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує будь-яку відсутність у повнолітньої дитини сторін можливості свого матеріального забезпечення, необхідність у витратах на оплату навчання, проживання, харчування, одяг, небхідні навчальні матеріали та приладдя для начання тощо. З огляду на справедливі й розумні критерії визначення належного розміру аліментів, необхідного для утримання повнолітньої дочки, такий розмір може бути визначений в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. За правилом статті 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial