Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 березня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 173808. 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №173808. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит, відсотки за його користування та комісію не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 21 677,64 грн. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Процесуальні дії у справі. 25 грудня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 12 січня 2026 року судом отримана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача. 13 січня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано докази. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Враховуючи, що відповідач відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. 05 березня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено електронний договір про споживчий кредит №173808, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом. Договір укладено шляхом підписання позичальником індивідуальної частини договору. Договір складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування позичальника, та загальної для всіх клієнтів кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит, що розміщена на веб-сайті кредитодавця (п. 1.1 договору). Згідно з п. 2.2.1 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 17 722,00 грн і надається не пізніше наступного дня після укладення договору в такому порядку: у розмірі 14 000,38 грн на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 3 721,62 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією за надання кредиту. Відповідно до п. 2.3, 2.4, 2.5 договору фіксована процентна ставка 350% річних; знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту 1,00 грн, стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту 100,00 грн; комісія за надання кредиту 3 721,62 грн (нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 21,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. індивідуальної частини договору). Загальний строк кредитування 126 днів. Підписавши договір, відповідач погодився з його умовами. Можливість встановлення в договорі умов про сплату комісії за надання та/або за управління та обслуговування кредиту передбачена п. 3.3, 5.7 Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та п. 3.1.4, 3.1.5 публічної частини договору. Кредитор умови договору виконав, надавши відповідачу грошові кошти. Згідно з інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК», наданою на ухвалу суду про витребування доказів, платіжна картка 4149609024056824 емітована на ім`я [PERSON] . Підтверджено зарахування коштів у сумі 14 000,38 грн 05 березня 2025 року на її рахунок та її фінансовий номер (+380968361962). Умовами договору передбачено зарахування грошових коштів на платіжну картку позичальника саме у такому розмірі, інша сума спрямована на сплату комісії за надання кредиту. Таким чином, кредитодавцем виконано умови договору з надання кредитних коштів. Відповідач умови договору з повернення кредиту та сплати процентів і комісії не виконав. 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та «ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлене право грошової вимоги до боржників. Згідно з реєстром прав вимоги №6 до договору факторингу №16042025 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №173808 на загальну суму 24 077,64 грн (номер запису в реєстрі 616). Відповідно до розрахунку ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» заборгованість відповідача становить 24 077,64 грн: 13 864,48 грн тіло кредиту; 7 213,16 грн проценти; 600,00 грн комісія; 2 400,00 пеня. Позивач просить стягнути заборгованість у сумі 21 677,64 грн, без урахування пені. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII законодавець залишив за кредитодавцем можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з положеннями ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору з первісним кредитором, порушення взятих на себе зобов`язань. Встановлено, що позичальник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами та комісію не сплатив, заборгованість не погашена. Відповідачем не спростовано факт укладення договору, отримання кредитних коштів та наявності заборгованості. При визначенні розміру заборгованості суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості первісного кредитору, який містить відомості про щоденні нарахування, складові заборгованості та їхній розмір. Розрахунок заборгованості первісного кредитора підтверджує наявність та розмір заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією. Відповідачем наявність заборгованості не спростовано, виписки з особового рахунку та свого контрозрахунку не надано. Заборгованість за процентами нарахована відповідачу в межах граничного строку кредитування, визначеного договором, тому суд погоджується з наданим розрахунком. З аналізу складових укладеного відповідачкою договору, зокрема розділу ІV публічної частини, видно, що кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику певні послуги, пов`язані з управлянням та обслуговуванням кредиту, до складу яких не входять послуги, які він повинен надавати безкоштовно. Отже, умови договору про нарахування та сплату комісії за управління та обслуговування кредиту не суперечать положенням законодавства. За таких підстав позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 7 000,00 грн, суд виходить з такого. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved