Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

17.11.2025 року через систему «Електронний суд» товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до Кельменецького районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 419590-КС-001 про надання кредиту від 17.10.2021 року, що становить 16496,96 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 7450,72 грн.; суми прострочених платежів по процентах 9046,24 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 17.10.2021 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 419590-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов договору, товариство надало позичальнику грошові кошти в сумі 8000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил надання грошових коштів у кредит. ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач здійснив часткову оплату за договором № 419590-КС-001 на загальну суму 6730,70 грн. Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором у повній мірі не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 30.10.2025 року у розмірі 16496,96 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 7450,72 грн.; суми прострочених платежів по процентах 9046,24 грн. Відтак, просить стягнути з відповідача вказану суму. Ухвалою судді Кельменецького районного суду Чернівецької області Телешман О.В. від 20.11.2025 року справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2025 року зазначена цивільна справа визначена судді Пилипенко І.О. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2025 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник ТзОВ «Бізнес позика» в судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, в тому числі оголошенням на сайті суду, відзиву на позовну заяву до суду не подавав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що 17.10.2021 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 419590-КС-001 про надання кредиту шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котра позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів. Даний договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Так, на виконання зазначених вимог, [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор G-5004, для підписання кредитного договору № 419590-КС-001 від 17.10.2021 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до п. 1 договору, кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Комісія за надання Кредиту - 1200,00 грн., загальний розмір наданого Кредиту: 8000,00 грн., строк дії Договору: до 03.04.2022 року, орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 20 040,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка: 7407,48 процентів. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,0839892 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредитузгідно графіку платежів. ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, відповідачем було здійснено часткову оплату грошових коштів на суму 6730,70 грн., однак станом на 30.10.2025 року у [PERSON] наявна заборгованість за Договором № 419590-КС-001 про надання кредиту від 17.10.2021 року, що становить 16496,96 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 7450,72 грн.; суми прострочених платежів по процентах 9046,24 грн. Позивач звертаючись до суду вказує, що ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти на умовах передбачених договором, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала, унаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ході розгляду судом встановлено, що відповідач звернувся до ТзОВ «Бізнес Позика» з метою отримання кредитних коштів, за результатами його звернення, 17.10.2021 року було підписано договір про надання кредиту, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти і комісію за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору. Згідно виписки по рахунку за період з 17.10.2021 по 03.04.2022 р.р., яка витребувана судом на рахунок № [NUMBER] [PERSON] зараховано 17.10.2021 року 8000,00 грн. На підставі кредитного договору, ТзОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується квитанцією Pay про видачу коштів від 17.10.2021 року на картку [NUMBER] , відтак ТзОВ «Бізнес Позика» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавши кредитні кошти в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором на загальну суму 16496,96 грн. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, її погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов ТзОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Одночасно,

Outcome: approved