Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 24.04.2025 представник позивача звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просила стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії, інфляційні втрати, 3% річних та пеню, а всього 80 687,69 грн, а також судовий збір. Позов обґрунтовано обставинами: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам), в тому числі відповідачуза адресою: [ADDRESS] . Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснював, у зв`язку з чим за період з 01.10.2013 по 30.09.2024 виникла заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 49925,79 грн, абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 30.09.2024 у сумі 280,62 грн. Позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 24161,97 грн, 3% річних у розмірі 5368,46 грн та пеня в розмірі 950,86 грн, - за період з 01.10.2013 по 30.09.2024. Позиція відповідача 19.03.2026 від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог та просить врахувати, що відповідач є власником нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , за якою постачається теплова енергія, з 29.12.2015. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 24.04.2025 позовна заява надійшла до суду разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. 29.04.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також витребувати копію договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна за адресою заборгованості. 08.07.2025 на виконання ухвали суду надійшли витребувані докази. 04.08.2025 було ухвалено заочне рішення про часткове задоволення позовних вимог. 22.01.2026 надійшла заява про перегляд заочного рішення. 02.02.2026 надійшли заперечення на клопотання щодо перегляду заочного рішення. 05.02.2026 постановлено ухвалу про скасування заочного рішення. 19.03.2026 надійшла заява від представника відповідача про розгляд справи без участі та про застосування строку позовної давності. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих комунальних послуг. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам). Судом встановлено, що відповідно до актуальної інформації з Державного реєстру речових прав, право власності на об`єкт нерухомого майна, за адресою якого виникла заборгованість, на праві приватної власності належить [PERSON] , розмір частки 1/1, дата державної реєстрації 29.12.2015, підстава договір купівлі-продажу від 29.12.2015. Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.12.2015, продавець свідчить про відсутність заборгованості по оплаті за комунальні та інші обов`язкові платежі. А відтак, суд не знаходить підстав для стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.10.2013 по 29.12.2015. Щодо застосування строків позовної давності. Судом встановлено, що заборгованість за постачання теплової енергії виникла за період з 01.10.2013 року по 30.09.2024 року, у загальному розмірі 49925,79 грн. При цьому, з червня 2016 року по серпень 2021 року відповідачем, в той чи іншій мірі, проводилися часткові оплати. З розрахунку заборгованості встановити достовірно характер цих платежів (погашення існуючої заборгованості, чи оплата періодичних платежів) неможливо. З жовтня 2021 по вересень 2024 відповідачем оплат не проводилось ні на погашення заборгованості, ні за постачання теплової енергії (періодичні платежі). З 02.04.2020 по 03.09.2025 строки позовної давності були зупинені, зокрема на підставі п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Пунктом 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Тобто, порушеним вважається зобов`язання за кожним періодичним платежем, якщо воно не було виконано до останнього дня наступного місяця за розрахунковим. Водночас, відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З огляду на це, за зобов`язанням з оплати постачання теплової енергії за березень 2017 року, строк позовної давності починається 21 квітня 2017 року, на наступний день після останнього дня строку для виконання зобов`язання, та закінчується 21 квітня 2020 року. А за зобов`язанням з оплати постачання теплової енергії за квітень 2017 року, строк позовної давності починається 21 травня 2017 року, на наступний день після останнього дня строку для виконання зобов`язання, та закінчується 21 травня 2020 року. Враховуючи дату зупинення перебігу строків позовної давності (02.04.2020), строк позовної давності для заборгованості, яка виникла за березень 2017 вересень 2024, - ще не сплив. Щодо переривання строку позовної давності. Висновок суду про переривання строку позовної давності лише на підставі наданого позивачем розрахунку, без дослідження та перевірки відповідних квитанцій, в яких зазначено про сплату саме періодичних платежів за отримані комунальні послуги, буде передчасним. З огляду на це, до заборгованості, яка виникла за період з 29.12.2015 по 01.03.2017, з урахуванням клопотання представника відповідача, можливо застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Для заборгованості, яка виникла за березень 2017 по вересень 2024, строк позовної давності почався 21 квітня 2017 (на наступний день після останнього дня для виконання зобов`язання) та на час пред`явлення позову (24.04.2025), - не сплив. Так, заборгованість за березень 2017-вересень 2024 складає 39168,17 грн. Плата за абонентське обслуговування з 01.11.2021 по 30.09.2024 складає 280,62 грн. Інфляційні втрати за період заборгованості, яка виникла з березня 2017 по вересень 2024 складають 10554,58 грн. 3% річних за період заборгованості, яка виникла з березня 2017 по вересень 2024 складають 2941,57. Пеня за період заборгованості з 01.11.2021 по вересень 2024 складає 950,86 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону, індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. На підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Так, для заборгованості, яка виникла за березень 2017 вересень 2024, строк позовної давності почався 21 квітня 2017 (на наступний день після останнього дня для виконання зобов`язання) та на час пред`явлення позову, - не сплив. Отже, до зобов`язання з оплати послуги постачання теплової енергії з 29.12.2015 по лютий 2017, суд вважає можливим застосувати позовну давність. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: заборгованість за постачання теплової енергії з березня 2017 по вересень 2024 у розмірі 39168,17 грн; заборгованість за абонентське обслуговування з 01.11.2021 по 30.09.2024 у розмірі 280,62 грн; пеня за період заборгованості з 01.11.2021 по 30.09.2024 у розмірі 950,86 грн; інфляційні втрати за період заборгованості, яка виникла з березня 2017 по вересень 2024 у розмірі 10554,58 грн; 3% річних за період заборгованості, яка виникла з березня 2017 по вересень 2024 у розмірі 2941,51 грн. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню 53895,74 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 8426 від 21.03.2025 року. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 53895,74 гривень, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2028,76 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 80687,69 грн, а задоволено 53895,74 грн., тобто на 67 % (53895,74 грн. х 100 % /80687,69 = 67 %). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2028,76 грн. судового збору (3028,00 х 67 %/100%). На підставі викладеного та

Outcome: partial