Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивачка з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22.03.2011 року. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2019 року збільшено розмір аліментів і стягнуто із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 2000 гривень щомісячно. Спільна дитина сторін навчається у випускному класі, відвідує додаткові заняття, планує продовжувати навчання і тому витрати на матеріальне забезпечення дитини збільшилися. Позивачці самій важко забезпечувати доньку на належному та достатньому рівні, а відповідач сплачує аліменти в розмірі 2000 гривень, маючи при цьому заборгованість. У зв`язку з викладеним, позивач просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 5000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час, дату а місце розгляду справи. Однак, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені вимоги та просила суд такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 3000 гривень. З огляду на викладене, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі документів та доказів. Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив наступні обставини справи. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.010.2009 року, виданого виконавчим комітетом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, сторони мають одну спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З довідки Королівської селищної ради Берегівського району № 49 від 29.01.2026 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Як вбачається із копії рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2019 року у справі №299/3456/19, судом вирішено стягувати з [PERSON] , 1981 р.н., на користь [PERSON] , 1987 р.н., аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2009 р.н., у розмірі по 2000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №66578517 станом на 11.03.2026 року слідує, що боржник має заборгованість із сплати аліментів на корись стягувача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , 2009 р.н., в розмірі 88069 гривень. Вирішуючи позовну заяву, суд керується наступним. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до норм СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 150 ч. 2, ст. 180 ч. 1). Ті обставини, що з плином часу потреби дитини зростають, витрати на її утримання, виховання, освіту тощо збільшуються, а також те, що майновий стан, інші обставини щодо платника аліментів, їх отримувача, дитини, які впливають на виплату грошового утримання, з часом змінюються, є загальнозрозумілими. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У 2026 році прожитковий мінімум на дитину в Україні складе: для дітей віком від 6 до 18 років 3512 гривень. Даним мінімальним розміром прожиткового мінімуму на одну особу, держава визнає право кожної дитини на той мінімальний рівень забезпечення життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. А батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України). За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дитини не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Власне недостатність у матері коштів на утримання дитини сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача відповідачем не спростовані. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. При вирішенні спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своїх дітей, які передбачені Сімейним кодексом України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 5000 гривень щомісячно на дитину, позивачем не підтверджено належними доказами обґрунтованість такого розміру аліментів. Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, позов підлягає до часткового задоволення, а розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню з 2000,00 гривень до 4000,00 гривень. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Вирішуючи питання про початок стягнення збільшеного розміру аліментів, суд виходить з того, що аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Виноградівського районного суду від 02.12.2019 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 1211,20 гривень, які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.6 ст.141ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. На підставі викладеного,

Outcome: partial