Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, згідно якої просила суд встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви, [PERSON] посилалася на ту обставину, що вона є рідною матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач є спадкоємцем померлого за законом. Разом з тим, під час звернення до нотаріуса заявнику було роз`яснено нотаріусом про неможливість оформлення спадщини та встановлення належності її до першої черги спадкоємців, так як наданими документами не підтверджено спорідненість заявника та [PERSON] , оскільки у свідоцтві про народження прізвище померлого та матері, тобто заявника вказано як « [PERSON] » та « [PERSON] », в свідоцтві про смерть спадкодавця також вказано « [PERSON] », а прізвище заявника відповідно до паспорту « [PERSON] ». При цьому факт їх родинних відносин підтверджується письмовими доказами, долученими до матеріалів справи. Дані розбіжності є очевидними та неможливість їх усунення у позасудовому порядку обумовлюється тим, що наразі вносити зміни до ім`я померлого є неможливим, оскільки згідно ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Заявник у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань не надала, про причини неявки не повідомила. Представники зацікавлених осіб у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв та клопотань не надали, про причини неявки не повідомили. Згідно ч.1, ч.2 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи вищевказану норму, суд не вбачає підстав для відкладення розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у відсутність сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом було встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Заявник, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Тобто, вбачається розбіжність у написані прізвища померлого [PERSON] у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження. Так, судом, з досліджених матеріалів справи встановлено, що дійсно [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується також фактом призначення заявника опікуном над дітьми померлого, де в розпорядженні «Про надання малолітній [PERSON] статусу дитини сироти» вказано, що [PERSON] є її бабусею, а відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] батьком вказаний [PERSON] . Помилки зумовлені при написані прізвищ заявника та її померлого сина на думку суду є суто технічними та зумовлені транслітераційною або орфографічною помилкою. Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно частини 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 369/8687/22, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. У відповідності із ст.ст. 293, 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин між заявницею та її сином є необхідним для оформлення спадщини в нотаріальному порядку, що підтверджується листом нотаріуса, долученим до матеріалів справи, неможливість у позасудовому порядку вирішити питання розбіжності не є можливим, що підтверджується листом з органу ДРАЦС. Факт, про вставлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення громадянських прав заявника. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуюче вищезазначене, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Outcome: approved