Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

У грудні 2025 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.12.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №26.12.2024 -100001464. За умовами вказаного кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн. строком на 140 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 14.05.2025. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту, 20 % від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0.87 % = (7336,39/6000)/140 х 100%. Неустойка: 60 грн., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведена часткова сплата за вказаним договором на суму 1453,65 грн. від 10.01.2025 та на суму 2000 грн. від 15.06.2025. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором та не повернув грошові кошти позивачу, у зв`язку з чим станом на дату подання позову в нього утворилась заборгованість в розмірі 15146,35 грн., з яких: 6000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6053,65 грн. - заборгованість за процентами, 212,70 грн. комісія, 2880 грн. - неустойка. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому він просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені у справі судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В позовній заяві просить розгляд даної справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. 18.02.2026 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення (заперечення) (а.с. 43-46), в яких він зазначив, що позовні вимоги визнає частково, з огляду на наступне. Дійсно, між ним та ТОВ «Споживчий центр» 26.12.2024 укладено Кредитний договір №26.12.2024-100001464. У відповідності до умов договору ним було отримано кредит у розмірі - 6000 грн. Ним дійсно була проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору, а саме 10.01.2025 - на суму 1453.65 грн., та 15.06.2025 - на суму 2000 грн, тобто загальна сума повернутих ним грошових коштів становить 3453,65 грн. При цьому, Позивач просить стягнути на його користь: 6000 грн основного боргу (ним не заперечується); 6053,65 грн. проценти (не погоджується у повній мірі); 212,70 грн. комісія за надання (не погоджується у повному обсязі); 2880 грн. неустойка (не погоджуюся у повному обсязі). На підтвердження вказаної грошової суми позивач надав довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, у якому зазначені виключно ці суми. Він вважає, що розрахунок за процентами здійснено позивачем неправильно, враховуючи наступне. У відповідності до умов договору ним було отримано кредит у розмірі - 6000 грн. Дата надання кредиту - 26.12.2024. Строк, на який надається кредит - 140 днів. Дата повернення кредиту -14.05.2025. Денна процентна ставка - 0.87%. Вважає, що за 140 днів користування кредитними коштами утворилися проценти, які складаються із 6000*0,87 /100 = 52,20 грн. на день, які необхідно помножити на 140 днів, що становить 7308 грн. Таким чином, відповідач вважає, що загальна сума отриманого ним кредиту разом із процентами становить 13308 грн. Ним було сплачено 3453,65 грн., а тому, на його думку, сума його заборгованості за вказаним кредитним договором становить 9854,35 грн. Що стосується стягнення комісії у сумі 212,70 грн., то відповідач вважає положення кредитного договору про сплату комісії нікчемними, тому на його переконання дана вимога задоволенню не підлягає. Вимога про стягнення неустойки в розмірі 2880 грн. на переконання відповідача не підлягає задоволенню, так як неустойка нараховавна у період дії в Україні воєнного стану. В зв`язку з викладеним просить при ухваленні рішення у справі врахувати наданий ним контррозрахунок заборгованості за кредитним договором № 26.12.2024-100001464 та стягнути із нього на користь ТОВ «Споживчий центр» основний борг та проценти за кредитним договором № 26.12.2024-100001464 у загальній сумі 9854,34 грн. 26.02.2026 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі (а.с. 59-63), в якій він просить позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що проценти нараховані відповідно до умов кредитного договору. Матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості, долучених позивачем до матеріалів справи. Безоплатність надання кредитних послуг законодавством не встановлена. Договором застережено, що до складу комісії не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е922 підписав Пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) (а.с. 15-17). Відповідно до п.2.1 вказаної Пропозиці електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п.2.2 зазначеної Пропозиції електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: 2.2.1 дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; 2.2.2 заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; 2.2.3 відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформований на сайті кредитодавця, та підписана позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до п.3.1 вказаної Пропозиції за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.3.3 зазначеної Пропозиції кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту фіксований кредит; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. [PERSON] був ідентифікований згідно Інформації, отриманої з центрального вузла Системи BankID НБУ (а.с. 26). 16.04.2025 відповідач [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е922 підписав заявку кредитного договору №26.12.2024 -100001464, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 26.12.2024 (а.с. 17-19). Згідно вказаної Заявки зазначено, що кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр»; позичальником - [PERSON] , реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами 4149-50XX-XXXX-2066. Відповідно до умов кредитного договору №26.12.2024-100001464 від 26.12.2024 сторони дійшли згоди, що позичальнику надається кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту 26.12.2024; Сума Кредиту: 6000 грн.; Строк, на який надається Кредит, - 140 днів з дати його надання; Дата повернення (виплати) кредиту 14.05.2025; Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту - 20% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.87 % = (7336.39/6000)/140 х 100%. Відповідно до копії інформаційного повідомлення позичальника [PERSON] підтвердив, що інформація, вказана у даному інформаційному повідомленні, є достовірною (а.с. 19 зв.бік, 20 зв.бік). Згідно копії відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) позичальник підтвердив та безумовно прийняв (акцептував) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №26.12.2024 -100001464, який укладається на вищевказаних умовах (а.с. 18-19). З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №1-2511 від 25.11.2025, адресованого ТОВ «Споживчий центр», встановлено, що останнє повідомлено про те, що відповідно до договору на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Споживчий центр» (а.с. 20-25), 16.04.2025 о 17:36 успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 6000,00 грн., номер картки [NUMBER] , номер трансакції в системі іРау.ua - 607005077, призначення платежу: видача за договором кредиту №26.12.2024 -100001464 від 26.12.2024 (а.с. 26 зв.бік). В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконував, у зв`язку з чим згідно копії довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №26.12.2024-100001464 від 26.12.2024 заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором складає 15146,35 грн., з яких: 6000 грн. основний борг; 6053,65 грн. - заборгованість за процентами, які нараховані за період з 26.12.2024 по 14.05.2025, 212,70 грн. комісія за надання, 2880 грн. - неустойка (а.с. 12). Правовідносини, що склалися між сторонами, підлягають врегулюванню наступними законодавчими нормами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до норм ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис». Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Згідно вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Отже, кредитний договір №26.12.2024-100001464 від 26.12.2024 був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між ним та ТОВ "Споживчий центр" такого договору, оскільки без отримання реєстрації на сайті кредитора за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Вказаний Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, а також номер банківської платіжної картки, на який перераховуватимуться грошові кошти, реквізити якої надано [PERSON] . Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання кредитного договору. Даний факт відповідачем не заперечено та спростовано. Також відповідачем не заперечено факт отримання кредитних коштів, та що банківська платіжна картка належить йому. Заперечення відповідачем розміру нарахованих позивачем процентів за кредитним договором та його контррозрахунок, за яким проценти слід рахувати за денною процентною ставкою 0.87%, та які за 140 днів становлять 7308 грн. (6000*0,87 /100 = 52,20 грн. на день Х 140 днів), а також те, що загальна сума отриманого ним кредиту разом із процентами становить 13308 грн., і враховуючи сплачені ним 3453,65 грн., загальна сума його заборгованості становить 9854,35 грн., суд відхиляє та зазначає таке. Відповідно до п. 6 кредитного договору №26.12.2024-100001464 від 26.12.2024 Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Згідно п. 11 договору Проценти (економічна сутність - плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. При цьому, відповідно до п. 10 вказаного договору Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.87% (денна процентна ставка) = (7336.39 / 6000)/ 140 х 100%. Денна процентна ставка розраховується від суми загальних витрат за споживчим кредитом - 7336 грн. 39 коп. (п.14 кредитного договору), яка складається з розміру платежу з процентів та розміру платежу з комісії у складі чергового платежу згідно графіку платежів (п. 12 договору). Вказаний графік розраховується, виходячи із припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Отже, процентна ставка за 1 (один) день користування Кредитом відповідно до умов договору становить 1% від Суми Кредиту. Згідно копії довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №26.12.2024-100001464 від 26.12.2024 заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором складає 15146,35 грн., з яких: 6000 грн. основний борг; 6053,65 грн. - заборгованість за процентами, які нараховані за період з 26.12.2024 по 14.05.2025; 212,70 грн. комісія за надання кредиту, 2880 грн. - неустойка (а.с. 12). Водночас, сума заборгованості, зазначена у вказаному розрахунку, обчислена з врахуванням часткової сплати відповідачем боргу в сумі 3453,65 грн., про що вказується позивачем в позовній заяві. Крім того, відповідач не заперечив та не спростував належними доказами того, що свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі, він не виконував, адже тільки двічі здійснив оплату: 10.01.2025 - на суму 1453,65 грн. та 15.06.2025 - на суму 2000 грн. Суд доходить висновку, що проценти за користування кредитними коштами згідно вказаного вище розрахунку нараховані в розмірі, який відповідає умовам договору, які погоджені сторонами в п. 6, а саме 1 % за один день за період з 26.12.2024 по 14.05.2025. Вказані умови кредитного договору щодо нарахування процентів за кредитним договором не можна вважати нікчемними, оскільки їх розмір сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Згідно ст. 627 та ст. 6 цього ЦКУ сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так само не можуть бути визнані несправедливими та нікчемними умови кредитного договору щодо сплати комісії за надання кредитних коштів, алдже погоджені сторонами, що відповідало їх вільній волі. Так, в п 7. кредитного договору №26.12.2024-100001464 від 26.12.2024, підписаного відповідачем, зазначено, що Комісія, пов`язана з наданням Кредиту - 20% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Зі змісту п. 20 вказаного договору слідує, що позичальник підтверджує, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частинах 1, 5 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» (він ознайомився з нею за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/rozkritta-informacii), примірник цього договору, паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України "Про споживче кредитування" (за виключенням випадку, коли надання паспорта споживчого кредиту не є обов`язковим). Як убачається з аналізу п. 4 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитора встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. З досліджених доказів суд дійшов переконання, що підлягають задоволенню вимоги позивача за кредитним договором №26.12.2024-100001464 від 26.12.2024 в частині основної суми боргу в розмірі 6000 грн., в частині суми заборгованості за відсотками 6053,65 грн., в частині суми заборгованості за комісією в розмірі 212,70 грн. Що стосується неустойки, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, то суд вважає необхідним зазначити таке. Так, згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX на території України з 24.02.2022 введено особливий режим воєнного стану, який на даний час не припинений. На підставі вищевикладеного вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 2880 грн. задоволенню не підлягає, оскільки вона нарахована у період дії в Україні воєнного стану Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з викладеного вище, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованості за кредитним договором №26.12.2024-100001464 від 26.12.2024 в розмірі 12266,35 грн., з яких: 6000 грн. основний борг; 6053,65 грн. - заборгованість за процентами, 212,70 грн. комісія за надання кредиту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1961,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial