Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

01.10.2025 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління майном комунальної власності міста про визнання права користування житлом на правових підставах, в якому, з врахуванням уточненого позову, просять: - визнати за [PERSON] право користування на правових підставах з 17.04.1981 року житловим приміщенням - об`єднаною кімнатою № 507, загальною площею 35,2 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м у складі : кімната (1) площею 11,9 кв.м., кімната (2) площею 17,4 кв.м., коридор (3) площею 1,8 кв.м. в загальному користуванні : коридор 5,2 кв.м., душова 1,4 кв.м, вбиральня 1,3 кв.м.; - визнати за [PERSON] право користування на правових підставах з 13.01.1988 року житловим приміщенням об`єднаною кімнатою №507, загальною площею 35,2 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. у складі: кімната (1) площею 11,9 кв.м., кімната (2) площею 17,4 кв.м., коридор (3) площею 1,8 кв.м., в загальному користуванні: коридор 5,2 кв.м., душова 1,4 кв.м., вбиральня 1,3 кв.м.; - визнати за [PERSON] право користування на правових підставах з 20.12.1982 року житловим приміщенням об`єднаною кімнатою № 507, загальною площею 35,2 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. у складі: кімната (1) площею 11,9 кв., кімната (2) площею 17,4 кв.м., коридор (3) площею 1,8 кв.м. ( в загальному користуванні: коридор - 5,2 кв.м., душова -1,4 кв.м., вбиральня 1,3 кв.м.) В обґрунтування позовних вимог позивачами зазначалось про те, що в 1981 році [PERSON] квартиронаймач, була вселена до кімнат [ADDRESS] . У 1982 році народився [PERSON] , син позивача, який був вселений та зареєстрований до відповідних кімнат гуртожитку. У 1988 році чоловік [PERSON] був вселений та зареєстрований до відповідних кімнат гуртожитку. В подальшому у вказані кімнати в 1989 та 2010 роках відповідно були вселені та зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , які в 2018 році зняті були з реєстрації. У 1997 році Полтавською дирекцією залізничних перевезень Південної залізниці [PERSON] було видано ордер № 60 на право зайняття житлової площі в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Комунального підприємства «Житлово експлуатаційна організація №2» від 16.05.2025 року № 932, за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок на квартиру (житлове приміщення) оформлений на [PERSON] , загальна площа 52,2 кв.м., житлова площа 29,3 кв.м., форма власності квартири ( житлового приміщення) комунальна, зареєстровано 3 (три) особи: квартиронаймач [PERSON] , дата реєстрації 17.04.1981 року, чоловік [PERSON] дата реєстрації 13.01.1988 року та син [PERSON] , дата реєстрації 20.12.1982 року. Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва ПП ПБТІ «Інвентаризатор» за заявою замовників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проведено технічну інвентаризацію за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на кімнати № [NUMBER] у будинку квартирного типу вулиця Б. Хмельницького,7, виготовленого 29 травня 2025 року, дата формування документа 04 червня 2025 року, Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» вона складається з: кімнати -1 площею 11,9 кв.м., кімнати 2 площею 17,4 кв.м., коридор 3 площею 1,8 кв.м., в загальній власності 4,1 кв.м, всього із загальним користуванням по кімнаті № 507-508 загальна площа 35,2 кв.м, житлова площа 29,3 кв.м, допоміжна площа 1,8 кв.м. Відповідно до Висновку щодо технічної можливості об`єднання об`єктів нерухомого майна № 5965 від 06.06.2025 року, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» де зазначено, що за технічними показниками об`єкти нерухомого майна кімнати [ADDRESS] та [ADDRESS] може бути об`єднано в один новоутворений об`єкт нерухомого майна, загальною площею 35,2 кв.м., житловою площею 29,3 вк.м., у складі: кімната (1) площею 11,9 кв.м, кімната (2) площею 17,4 кв.м., коридор (3) площею 1,8 кв.м., в загальному користуванні знаходиться : коридор (287) площею 5,2 кв.м, душова (288) площею 1,4 кв.м., вбиральня (289) площею 1,3 кв.м. Рішення виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради № 133 від 08.07.2025 року «Про розгляд заяви громадян про об`єднання кімнат у гуртожитку» вирішено погодитись з об`єднанням кімнат, виконаним [PERSON] в кімнаті [ADDRESS] , у складі: кімнати (1) площею 11,9 кв.м., кімнати (2) площею 17,4 кв.м., коридор (3) площею 1,8 кв.м, з метою об`єднання кімнат в одну, з присвоєнням об`єднаній кімнаті № 507. В загальному користуванні залишити приміщення: коридор (287) площею 5,2 кв.м., душова (288) площею 1,4 кв.м., вбиральня (289) площею 1,3 кв.м. З метою проведення реєстрації місця проживання в кімнаті [ADDRESS] позивачі звернутись до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, але рішенням від 18.08.2025 року № 80413373 позивачам було відмовлено в проведенні зазначених реєстраційних дій, тому останні були змушені звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 06.10.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано термін для усунення недоліків. 20.10.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правила загального позовного провадження. 26.11.2025 року відповідачем подано пояснення у справі, в якій вказувалось про те, що Полтавська міська рада заперечує у задоволенні позову, оскільки Полтавська міська рада будь-яких прав позивачів не порушувала. Позивачі надають рішення Полтавської дирекції залізничних перевезень Південної залізниці про надання жилої площі в гуртожитку, а вселення до кімнат гуртожитку відбулося 1981 році, ніж надання ордера 1997 рік, який є єдиним документом, що підтверджує право вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 23.12.2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача - Управління майном комунальної власності міста. 09.02.2026 року представником позивачів - адвокатом Батюта Н.В. подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до Висновку щодо технічної можливості об`єднання об`єктів нерухомого майна № 5965 від 06.06.2025 року, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор». 10.02.2026 року третьої особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління майном комунальної власності міста подано пояснення, в яких вказували про те, що при вирішенні спору покладаються на розсуду суду. Ухвалою суду від 13.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивачів в день судового засідання надійшла заява про розгляд справи без участі позивачів та їх представника, просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Полтавської міської ради в судове засідання не з`явився, але надала на адресу суду заяву, якій прохала проводити слухання справи у відсутність їх представника. У відзиві на позовні заяви подані у даній справі, прохала відмовити у задоволенні позовних вимог в частині пред`явлення позову до Полтавської міської ради. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради у поясненнях на позовну заяву при вирішенні спору покладались на розсуд суду. Розгляд справи прохали проводити у відсутність їх представника. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що в 1981 році [PERSON] квартиронаймач, була вселена до кімнат [ADDRESS] . У 1982 році народився [PERSON] , син позивача, який був вселений та зареєстрований до відповідних кімнат гуртожитку. У 1988 році [PERSON] був вселений та зареєстрований до відповідних кімнат гуртожитку як чоловік квартиронаймачки [PERSON] . З моменту реєстрації позивачі постійно та безперервно мешкають у зазначеному житлі. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Житлово експлуатаційна організація №2» від 16.05.2025 року № 932, за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок на квартиру (житлове приміщення) оформлений на [PERSON] , загальна площа 52,2 кв.м., житлова площа 29,3 кв.м., форма власності квартири ( житлового приміщення) комунальна, зареєстровано 3 (три) особи: квартиронаймач [PERSON] , дата реєстрації 17.04.1981 року, чоловік [PERSON] дата реєстрації 13.01.1988 року та син [PERSON] , дата реєстрації 20.12.1982 року. У 1997 році Полтавською дирекцією залізничних перевезень Південної залізниці [PERSON] було видано ордер № 60 на право зайняття житлової площі в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження обставин проживання позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] позивачами надано копії : паспортів громадянина України, свідоцтва про народження, довідки з Реєстру територіальної громади, довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку; копію витягу з рішення Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради. До матеріалів справи також додано технічний паспорт виготовленого на кімнати [ADDRESS] , виготовленого 29 травня 2025 року, складається з : кімнати 1 площею 11,9 кв.м., кімнати площею 17,4 кв.м., коридор 3 площею 1,8 кв.м., в загальній власності 4,1 кв.м., всього в загальному користуванні по кімнатам 507-508 загальна площа 35,2 кв.м, житлова площа 29,3 кв.м, допоміжна площа 1,8 кв.м. Відповідно до висновку щодо технінчої можливості об`єктів нерхомого майна № 5965 від 06.06.2025 року, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор», зазначено, що за технінчими показниками об`єкти нерухомого майна кімната [ADDRESS] може бути об`єднано в один новоутворений об`єкт нерухомого майна, загальною площею 35,2 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м.у складі: кімната (1) площею 11,9 кв.м, кімната (2) площею 17,4 кв.м, коридор (3) площею 1,8 кв.м, в загальному користуванні знаходяться : коридор (287) площею 5,2 кв.м, душова (288) площею 1,4 кв.м, вбиральня (289) площею 1,3 кв.м.. Приватизація житлового фонду комунальної власності міста здійснюється у порядку, визначеному ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства від 16.12.2009 року № 396. Відповідно до вимог ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартири (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачі, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Відповідно до ст. 3 ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам Украхни, що мешкають в них або перебувають у черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Частиною 4 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир ( будинків) державного житлового фонду використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Статтею 8 цього Закону визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, органзаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 за № 109/17404 ( із змінами), передбачено, що громадянин повинен подати до органів приватизації ряд документів, серед яких копія ордеру на жиле приміщення або ордера на жилу площу гуртожитку. При вселенні у надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлову експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації ( п. 72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, наданння їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470. З довідки КП «ЖЕО №2» ПМР від 16.05.2025 № 932 вбачається, що квартира, не значиться як службова. Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 16.05.2025 року № 932 вказано, що кімната [ADDRESS] є комунальною. Відповідно до ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Процедура приватизації житла має бути здійснена органом приватизації виключно в порядку та у спосіб визначений діючим законодавством України». Статтею 9 Житлового кодексу України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ст.29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно до ч. 1 ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог та докази про неможливість захистити свої права в позасудовий спосіб. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Також ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У частині третій статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон про Приватизацію). Відповідно до частини четвертої статті 5 зазначеного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону про Приватизацію). Відповідно до Рішення виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради № 133 від 08.07.2025 року «Про розгляд заяви громадян про об`єднання кімнат у гуртожитку» вирішено погодитись з об`єднанням кімнат, виконаним [PERSON] в кімнаті [ADDRESS] , у складі: кімнати (1) площею 11,9 кв.м., кімнати (2) площею 17,4 кв.м., коридор (3) площею 1,8 кв.м, з метою об`єднання кімнат в одну, з присвоєнням об`єднаній кімнаті № 507. В загальному користуванні залишити приміщення: коридор (287) площею 5,2 кв.м., душова (288) площею 1,4 кв.м., вбиральня (289) площею 1,3 кв.м. Судом встановлено, що фактичною причиною звернення позивачів з позовом до суду є відсутність ордера на вселення до займаної кімнати у 1981 році та необхідність підтвердження права користування об`єднаною кімнатою [ADDRESS] з урахуванням її зміненої площі (збільшення її загальної площі, житлової площі та площ, що перебувають у загальном користуванні. Дана обставина перешкоджає позивачам в реалізації їх конституційного права на приватизацію займанового ними житла. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. З огляду на викладене, з метою реалізації позивачами своїх Конституційних прав, необхідним є визнання за ними права користування житловим приміщенням на правових підставах. Втрата ордеру, на підставі якого позивачка як квартиронаймач вселилася у кімнату гуртожитку ще у 1981 році, не позбавляє право позивачів на житло, та факт реєстрації позивачів, а також наявність ордеру, виданого 18.04.1997 року, виданого на кімнати [ADDRESS] , свідчать про законність їх вселення. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки станом на теперішній час у позивачів виникають труднощі в реалізації їх житлових прав на вказане житло, пов`язані із визнанням за позивачами права користування вказаним жилим приміщенням на законних підставах, та щодо можливої приватизації житла у подальшому. Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій саме позивачів щодо ненадання необхідних документів органу приватизації у зв`язку із їх відсутністю, суд вважає за необхідним сплачений позивачами судовий збір в сумі 1211,20 грн. кожним, залишити за позивачами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved