Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Представник ТОВ "Споживчий центр", Балюх Є.О. звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26560 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначає, що 21.06.2025 року між сторонами укладено кредитний договір (оферти) № 21.06.2025-100001734, за яким [PERSON] отримала кредит в сумі 8 000 грн. строком на 117 днів. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 26560,00 грн., що складається з: тіла кредиту - 8000 грн.; процентів - 12 400,00 грн.; комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 720 грн.; додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 1440 грн.; неустойки - 4000 грн.. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у судовому порядку. Ухвалою суду від 09.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою, цією ж ухвалою постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просить розглянути справу без його присутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також заяву про часткове визнання позовних вимог. Зокрема, вона визнає позов у частині стягнення основного боргу у розмірі 8000 грн та процентів у розмірі 12 400 грн, що разом становить 20 400 грн. Водночас відповідачка не визнає позовні вимоги в частині нарахування комісії за надання кредиту у розмірі 720 грн, комісії за обслуговування у розмірі 1440 грн та неустойки у розмірі 4000 грн, що разом становить 6160 грн. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази в їх сукупності та перевіривши доводи позивача, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 21.06.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 21.06.2025-100001734, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 8000 грн строком на 117 днів на умовах строковості, платності та повернення. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Крім того, відповідно до статей 205, 207 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися в електронній формі та вважається таким, що відповідає письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. З наданих позивачем доказів убачається, що відповідачка отримала кредитні кошти та зобов`язалася повернути їх у встановлений договором строк разом із процентами за користування кредитом. Однак взяті на себе зобов`язання відповідачка належним чином не виконала, у визначені договором строки кредит не повернула, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідно до статей 526, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а у разі їх невиконання або неналежного виконання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачка подала до суду заяву про часткове визнання позовних вимог, у якій визнала наявність заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 8000 грн та процентами за користування кредитом у розмірі 12 400 грн, що в сукупності становить 20 400 грн. Зазначені обставини узгоджуються з поданим позивачем розрахунком заборгованості та матеріалами справи, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог у частині стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 720 грн та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1440 грн, суд зазначає таке. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували погодження відповідачкою обов`язку сплачувати зазначені комісії, їх розмір, порядок та підстави нарахування, а також не доведено, що такі платежі є складовою вартості кредиту та відповідають вимогам законодавства. Сам по собі розрахунок заборгованості не може вважатися належним доказом правомірності їх нарахування. За таких обставин підстав для задоволення позовних вимог у цій частині суд не вбачає. Щодо вимоги про стягнення неустойки у розмірі 4000 грн суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а нараховані після 24 лютого 2022 року такі платежі підлягають списанню кредитодавцем. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який на час розгляду справи продовжує діяти. Оскільки нарахування неустойки за кредитним договором здійснено у період дії воєнного стану, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 21.06.2025-100001734 від 21.06.2025 у розмірі 20 400 грн, що складається з: 8000 грн заборгованість за основною сумою кредиту та 12 400 грн заборгованість за процентами за користування кредитом. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено на суму 20 400 грн із заявлених 26 560 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 044,50 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial