Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

28.11.2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача борг за кредитом у розмірі 19025,94 грн., також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Також, просив витребувати докази у АТ КБ«ПРИВАТБАНК». В обґрунтування позову позивач вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] 28.01.2021 р. уклали договір про надання кредиту № 221862-КС-001 у розмірі 15000 гривень, шляхом перерахування коштів на банківську картку № [NUMBER] зі сплатою процентів та комісії. Зазначає, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, лише частково сплатила кошти в сумі 9929,84 грн., внаслідок чого станом на 30.10.2025 виникла заборгованість у розмірі 19025,94 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11561,14 грн.; суми прострочених платежів по процентах 7464,80 грн. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 24.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 13.02.2026, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.02.2026 розгляд справи було відкладено на 23.03.2026. 23.03.2026 ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Положеннями ч. 2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 28.01.2021 між позивачем ТОВ «БІЗНЕС позика та відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» укладено договір № 221862-КС-001 про надання кредиту (а.с. 26-27,28,29,30,31,32,34-39). Відповідно до п. 1 Договору позивач надав відповідачці кредит у розмірі 15000 грн., строком на 16 тижні до 20.05.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,92238784 % в день (фіксована ставка). Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає 26240 грн; орієнтовна реальні річна процентна ставка 369,23518260, комісія за надання кредиту 750 грн. Позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши 28.01.2021 на картковий рахунок відповідачки [NUMBER] грошові кошти в розмірі 15000 грн згідно кредитного договору № 221862-КС-001 від 28.01.2021, що підтверджується платіжним дорученням №24093 від 28.01.2021 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (а.с.35). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 29.10.2025 у відповідачки [PERSON] наявна заборгованість за Договором № 221862-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) на загальну суму 19025,94 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11561,14 грн.; суми прострочених платежів по процентах 7464,80 грн. (а.с.12-24). З цього розрахунку також видно, що [PERSON] на погашення кредитних платежів сплатила 9929,84 грн, на погашення відсотків 3438,86 грн., на погашення відсотків 5740,98 грн., на погашення комісії 750 грн. Згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 22.02.2026 № 20.1.0.0.0/7-260217/127517-БТ, у банку було іметовано банківську картку № [NUMBER] , на яку 28.01.2021 були зараховані грошові кошти у розмірі 15000 грн. і в примітках зазначено кредитний догорів № 221862-КС-001. (а.с.83-88) Оцінка суду. За змістом ст. ст. 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Судом встановлено, що відповідач уклав з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", шляхом використання електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора та отримав кредитні кошти у розмірі 15000 грн. на картковий рахунок [PERSON] . Як встановлено з розрахунку заборгованості та виписки по банківському рахунку відповідача позивач надав останньому можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримувався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 має заборгованість за кредитом у розмірі 19025,94 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11561,14 грн.; суми прострочених платежів по процентах 7464,80 грн.. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому позивачем кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості, не заперечував щодо складових суми заборгованості, порядку та обґрунтованості їх нарахування. Таким чином, позов слід задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором в сумі 19025,94 грн. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, а саме 2 422 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved