Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1543-6544 від 21.04.2025 року, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, базовий період - 21 календарних днів, строк погашення до 11.05.2025 року, або 365 календарних днів, строк погашення до 20.04.2026 року, стандартна денна процентна ставка 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору, проценти у розмірі 0,74% - за кожен день користування кредитом, які застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] станом на 22.10.2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 30089,82 грн., з яких 8700 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15734,82 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 4350 грн. заборгованість за процентами, нарахованими на підставі ст. 625 ЦК Украни, 1305 грн. заборгованість по комісії. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1543-6544 від 21.04.2025 року у розмірі 30089,82 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, ні будь-якого іншого клопотання до суду подано не було, до суду повернулося поштове відправлення із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомленням учасника справи. При цьому суд, з огляду на подання позивачем документів в електронній формі та їх значний обсяг, враховуючи зміст Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), з метою процесуальної економії, вважає за можливе розглядати (формувати та зберігати) справу у змішаній формі. Так, відповідно до п.122 Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» електронного Договору про відкриття кредитної лінії №1543-6544 від 21.04.2025 року (продукту «MiniKasa») [PERSON] отримав кредит у розмірі 8700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, базовий період - 21 календарних днів, строк погашення до 11.05.2025 року, або 365 календарних днів, строк погашення до 20.04.2026 року, стандартна денна процентна ставка 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору, проценти у розмірі 0,74% - за кожен день користування кредитом, які застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту; договір було підписано одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) A3898. Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Контрактовий Дім» від 30.10.2025 року №17294 21.04.2025 року було здійснено переказ коштів в сумі 8700 грн. на карту [NUMBER] на виконання умов Договору №02/06/2020 від 01.06.2020 року, що також підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від 21.04.2025 року. Отже, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" було у повному обсязі виконано своє зобов`язання. Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 22.10.2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 30089,82 грн., з яких 8700 грн. заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за нарахованими процентами (8700 грн. х 1% х180 днів) + (8700 грн. х 0,74% х 185 днів) = 15660 + 11910,30 = 27570,30 грн., однак позивач просить стягнути проценти у розмірі 15734,82 грн., 4350 грн. заборгованість за процентами, нарахованими на підставі ст. 625 ЦК Украни, 1305 грн. заборгованість по комісії. Щодо сплати процентів, нарахованих на піставі ст. 625 ЦК України Позивачем пред`явлено до стягнення 4350 грн. заборгованості за процентами, нарахованими на піставі ст. 625 ЦК України. Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Дійсно, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ було внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування. Однак, на час розгляду справи положення Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є чинними. Відповідно до ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України; основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України; актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово постановлювала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Отже, заявлена позивачем заборгованості за процентами, нарахованими на піставі ст. 625 ЦК України, у розмірі 4350 грн. стягненню з відповідача не підлягає. Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем [PERSON] порушені частково, а тому вони підлягають частковому захисту, тобто позов підлягає частковому задоволенню та необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1543-6544 від 21.04.2025 року у розмірі 25739,82 грн., з яких 8700 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15734,82 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 1305 грн. заборгованість по комісії. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2083,26 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 86%).

Outcome: partial