Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Керівник Дубенської окружної прокуратури Рівненської області, як прокурор, в порядку ч.5 ст.57 ЦПК України, звернувся в суд із позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до [PERSON] , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія",в якому просив суд припинити [PERSON] , громадянці російської федерації, право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства: - площею 1,9366 га, кадастровий номер 5623886900:05:001:0054 (реєстраційний номер: 1734021256238); -площею 0,515 га, кадастровий номер 5623886900:05:001:0463 (реєстраційний номер: 1734003256238); -площею 1,7645 га, кадастровий номер 5623886900:05:001:0130 (реєстраційний номер: 719503656238); -площею 0,9326 га, кадастровий номер 5623886900:05:015:0738 (реєстраційний номер: 663699156238), що розташовані на території Повчанської сільської ради Дубенського району (колишньої Миколаївської сільської ради Млинівського району) Рівненської області, шляхом їх конфіскації та продажу на земельних торгах. Також прокурор просив припинити дію договорів оренди вищевказаних земельних ділянок, укладених 11.01.2022, 16.01.2022, 21.02.2022 між [PERSON] та відповідачем - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" та припинити право оренди вказаного Товариства щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: 5623886900:05:001:0054 (реєстраційний номер: 1734021256238); 5623886900:05:001:0463 (реєстраційний номер: 1734003256238); кадастровий номер 5623886900:05:001:0130 (реєстраційний номер: 719503656238); Крім цього, прокурор просив припинити дію договору оренди, укладеного 15.06.2015 між [PERSON] та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:015:0738 (реєстраційний номер: 663699156238) та припинити право оренди цього відповідача на вищевказану земельну ділянку. Судові витрати прокурор просив покласти на відповідачів у справі. В обгрунтування позову прокурор зазначив, що [PERSON] , яка є громадянином російської федерації, на праві приватної власності належать земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Повчанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, які є предметом спору у цій справі. Відомості про право власності на зазначені земельні ділянки внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Між [PERSON] та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» укладено три договори оренди земельних ділянок, згідно з якими орендодавець- [PERSON] передала у строкове платне користування наступні земельні ділянки: - за договором від 16.01.2022 земельну ділянку з кадастровим номером 5623886900:05:001:0054 строком на 10 років; - за договором від 11.01.2022 земельну ділянку з кадастровим номером 5623886900:05:001:0463 строком на 10 років: - за договором від 21.02.2022 земельну ділянку з кадастровим номером 5623886900:05:001:0130 строком на 10 років:. Крім цього, 15.06.2015 між [PERSON] та ТОВ "Райз-Захід" укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:015:0738 строком на 7 років, умови якого було змінено додатковою угодою від 15.10.2017, у зв`язку із заміною орендодавця у договорі на його правонаступника [PERSON] , як спадкоємиці [PERSON] зі строком дії договору до 20.01.2026. Враховуючи, що [PERSON] , набувши право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення та будучи громадянином р.ф., мала зобов`язання відповідно до чинного законодавства, упродовж року добровільно їх відчужити, однак, всупереч ч.1 ст. 145 Земельного Кодексу України такого свого обов`язку не виконала, то її право власності на земельні ділянки підлягає припиненню шляхом їх конфіскації за рішенням суду та продажу на земельних торгах. Відповідно дія вищевказаних договорів оренди земельних ділянок та право оренди на них, підлягають припиненню. Оскільки органом, який уповноважений державою здійснювати функції щодо конфіскації земельних ділянок у спірних правовідносинах, а саме Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області, заходів щодо конфіскації земельних ділянок не вжито, то прокурор звернувся із цим позовом до суду в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру в Рівненській області та просив позов задовольнити. Від відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову прокурора до СГ ТзОВ " Дубенська аграрна компанія" вважаючи його передчасним, оскільки дія договорів оренди земельних ділянок зберігається до моменту конфіскації земельних ділянок, а судове рішення, яке б набрало законної сили, про конфіскацію спірних земельних ділянок, на даний час, відсутнє. Окрім того, відповідач вважає, що така вимога, як припинення права СГ ТзОВ "Дубенська аграрна компанія" оренди спірних земельних ділянок спрямована на майбутнє і суперечить чинному законодавству, позаяк, у разі конфіскації земельних ділянок і зміни їх власника, таке обмеження позбавлятиме Товариство права на укладення договорів оренди цих земельних ділянок з новим власником. ( т.1 а.с.84-90) Від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" надійшов відзив на позов, в якому Товариство також просило відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора до ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" з аналогічних підстав. ( т.1 а.с.72-75) У судовому засіданні прокурор Стрільчук Н.О. позов керівника Дубенської окружної прокуратури Рівненської області підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково послалася на правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 20.10.2025 по справі №559/2900/23 з аналогічних спірних правовідносин. Позов просила задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в судове засідання не з`явився, у поданому до суду клопотанні просив розглянути справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області. (т.1 а.с.247). Представник відповідача СГ ТзОВ "Дубенська аграрна компанія" Лавренчук Т.В. підтримала відзив на позов, у задоволенні позову прокурора в частині позовних вимог до СГ ТзОВ "Дубенська аграрна компанія" просила відмовити. Представник ТзОВ " Західна агровиробнича компанія", будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв, клопотань до суду не подав. (т.2 а.с.156) Представник третьої особи: Повчанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, у судове засідання також не з`явився. До суду надійшло клопотання за підписом сільського голови, в якому він просив розглядати справу без участі представника третьої особи, зазначивши, що сільська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує (т.1 а.с. 164, 227; т.2 а.с.153). Заслухавши пояснення прокурора, представника СГ ТзОВ "Дубенська аграрна компанія", проаналізувавши досліджені письмові докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є громадянином російської федерації з правом постійного проживання на території України відповідно до посвідки від 09.11.2015, що підтверджується відомостями Управління міграційної служби України в Рівненській області. (т.1 а.с.41) Будучи громадянином р.ф., [PERSON] набула право власності на спірні земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих приватним нотаріусом Млинівського нотаріального округу Рідченко О.Й. (т.1 а.с. 26-30) Земельні ділянки, на які, у порядку спадкування, [PERSON] набула право приватної власності, розташовані на території Повчанської сільської ради Дубенського району Рівненської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами: - площею 1,9366 га, кадастровий номер 5623886900:05:001:0054 (реєстраційний номер: 1734021256238); -площею 0,515 га, кадастровий номер 5623886900:05:001:0463 (реєстраційний номер: 1734003256238); -площею 1,7645 га, кадастровий номер 5623886900:05:001:0130 (реєстраційний номер: 719503656238); -площею 0,9326 га, кадастровий номер 5623886900:05:015:0738 (реєстраційний номер: 663699156238), Відомості про право власності на зазначені земельні ділянки внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18-25). З наявних у Державномиу реєстрі речових прав на нерухоме майно також видно, що після набуття в порядку спадкування права власності на вищевказані земельні ділянки, відповідачем [PERSON] укладено договори оренди землі, а саме, з сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія»: - від 16.01.2022 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:001:0054 строком на 10 років; - від 11.01.2022 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:001:0463 строком на 10 років: - від 21.02.2022 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:001:0130 строком на 10 років:. Крім цього, 15.06.2015 між [PERSON] та ТОВ "Райз-Захід" укладено договір оренди земельної діялнки з кадастровим номером 5623886900:05:015:0738 строком на 7 років, умови якого було змінено додатковою угодою від 15.10.2017, у зв`язку із заміною орендодавця в договрі на його правонаступника [PERSON] , як спадкоємиці [PERSON] зі строком дії договору до 20.01.2026, а також Орендаря - ТзОВ "Західна агровиробнича компанія". ( т.1 а.с.33-36) В п.2 Додаткової угоди від 28.02.2020 до вказаного договору оренди землі передбачено, що договір у будь-якому випадку є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем, а також передбачено право Орендаря на переважне поновлення строку дії договору оренди землі на новий строк. З урахуванням положень, визначених у п. 2 Додаткової угоди від 28.02.2020, суд дійшов висновку, що хоча й строк дії вказаного договору оренди сплив 20.01.2026, однак, на час розгляду справи цей Договір продовжує діяти до припинення обставин, передбачених пунктом другим Договору. Відомості про реєстрацію права оренди вищевказаних спірних земельних ділянок внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно з номерами записів. ( а.с.18-25; 31-40) Отже, в ході розгляду справи прокурором доведено, що відповідач [PERSON] , будучи громадянином р.ф. має у своїй власності спірні земельні ділянки. Сторонами не оспорювався той факт, що станом на час завершення з`ясування обставин у справі та переходу до ухвалення судового рішення, власник земельних ділянок, яким є відповідач [PERSON] не змінився і спірні земельні ділянки нею не відчужені, що суперечить положенням ч.1 ст.145 ЗК України. Положеннями статтей 13, 14 Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками визначаються законами. За змістом положень ст. 41 Конституції України, ст. ст.319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці, особи без громадянства можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Згідно з п. а ч.1 ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з ч. 3 ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Згідно з ч. 4 ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Згідно пункту «е» ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Крім цього, згідно п. в ч.1 ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку у разі конфіскації земельної ділянки здійснюється у судовому порядку. Також п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Згідно зі ст. 356 Цивільного кодексу України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Аналіз вищевказаних норм ЗК України дає підстави для висновку, що законом передбачений чіткий обов`язок іноземця чи особи без громадянства відчужити земельну ділянку сільськогосподарського призначення протягом 1 року з дня набуття права власності на неї. Вказана норма є імперативною та не передбачає винятків. У випадку не відчуження такої земельної ділянки іноземцем чи особою без громадянства у встановлений законом строк, така земельна ділянка підлягає конфіскації на користь держави. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Перший протокол, Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92цс13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Зважаючи на те, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, всупереч ч.ч.1,2 ст.145 ЗК України впродовж року добровільно не відчужила належні їй на праві приватної власності земельні ділянки: - площею 1,9366 га, кадастровий номер 5623886900:05:001:0054 (реєстраційний номер: 1734021256238); -площею 0,515 га, кадастровий номер 5623886900:05:001:0463 (реєстраційний номер: 1734003256238); -площею 1,7645 га, кадастровий номер 5623886900:05:001:0130 (реєстраційний номер: 719503656238); -площею 0,9326 га, кадастровий номер 5623886900:05:015:0738 (реєстраційний номер: 663699156238), то суд дійшов висновку, щоправо власності на ці земельні ділянки підлягає припиненню шляхом її конфіскації за рішенням суду та продажу на земельних торгах. За правилом п.в ч.1 ст.143 ЗК України у разі конфіскації земельної ділянки права на таку земельну діялнку припиняються промусово у судовому порядку. Таким чином, на підставі п.в ч.1 ст.143 ЗК України підлягають задоволенню позовні вимоги прокурора щодо припинення дії договорів оренди землі, укладених [PERSON] з відповідачами СГ ТзОВ "Дубенська аграрна компанія" та ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" та, як наслідок, припинення права користування вказаними відповідачами спірними земельними ділянками. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача СГ ТзОВ "Дубенська аграрна компанія" щодо передчасності позовних вимог прокурора до цього відповідача, оскільки аналіз наведених вище норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини ( п.в ч.1 ст.143 ЗК України) , дає підстави для висновку, що припинення дії договорів оренди землі та права користування земельними ділянками є наслідком конфіскації спірних земельних ділянок, яке пов`язується з моментом набарання судовим рішенням про це законної сили, а не фактичного продажу земельних ділянок на земельних торгах. Отже, позовні вимоги прокурора до відповідачів СГ ТзОВ "Дубенська аграрна компанія" та ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" є похідними від вимоги про конфіскацію спірних земельних ділянок, нерозривно пов`язані з прийняттям рішення про конфіскацію, а відтак підлягають задоволенню у зв`язку із задоволенням позовної вимоги до [PERSON] про конфіскацію спірних земельних ділянок. Такі висновки суду узгоджуються з висновками об`єднаної палати КЦС у складі ВС, наведені у Постанові по справі № 559/2900/23 від 22.10.2025, в яких Верховний Суд у п.101 виснував, що укладений іноземцем договір оренди земельної ділянки, яка підлягає конфіскації, не є таким, який порушує публічний порядок. Застосування конфіскації зумовлює настання, зокрема, таких правових наслідків припинення інших (аніж право власності) цивільних прав. Конфіскація є примусовою підставою припинення права власності на майно і відноситься до способів набуття права власності державою незалежно від прав попереднього власника, тому інші права (речові, зобов`язальні) стосовно майна, що конфісковане, припиняються в результаті припинення права власності шляхом конфіскації. Припинення права власності іноземця на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства шляхом їх конфіскації на користь держави тягне за собою припинення права оренди цих земельних ділянок. В контексті заперечень представника СГ ТзОВ "Дубенська аграрна компанія" про те, що позовна вимога прокурора про припинення права оренди земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства є неконкретною і спрямована на майбутнє, суд відмічає, що за договорами оренди земельних ділянок, укладених між [PERSON] та СГ ТзОВ "Дубенська аграрна компанія" Товариство набуло право користування земельними ділянками, а саме від 16.01.2022 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:001:0054 строком на 10 років; - від 11.01.2022 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:001:0463 строком на 10 років: - від 21.02.2022 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:001:0130 строком на 10 років. Тобто, у вказаного відповідача виникло конкретне цивільне право - речове право на нерухоме майно ( право користування) саме щодо спірних земельних ділянок. Відтак спір у межах заявлених прокурором позовних вимог стосується саме набутого СГ ТзОВ "Дубенська аграрна компанія" права користування спірними земельними ділянками на підставі договорів оренди землі і саме таке речове право підлягає припиненню за судовим рішенням, що й підтвердила у судовому засіданні прокурор Стрільчук Н.О. у своїх поясненнях. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов прокурора є обгрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved