Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі А-Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.04.2021 в розмірі 21248,76 грн, що виникла станом на 03.02.2026 та складається із заборгованості за кредитом в сумі 17614,34 грн та заборгованості за відсотками в сумі 3634,42 грн, а також просив стягнути судові витрати в розмірі 2662,40 грн. Позов мотивований тим, що 15.04.2021 [PERSON] звернулась до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг, підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». На підставі цієї заяви відповідачу наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Отримавши кредитні кошти, [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому станом на 03.02.2026 року має заборгованість в розмірі 21248,76 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 17614,34 грн та заборгованості за відсотками в сумі 3634,42 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, долучив до позовної заяви клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності та вказала про часткове визнання позову в частині заборгованості за тілом кредиту. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 18.02.2026 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом, до якого долучив докази направлення позову з додатками відповідачу. 19.02.2026 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.03.2026. 18.03.2026 сторони до суду не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Суд встановив, що [PERSON] стала клієнтом АТ «Акцент-Банк», уклавши договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 15.04.2021, на підставі якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 15.04.2021 зазначено, що відповідачка згодна з тим, що підписана нею Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» між нею та АТ «Акцент-Банк» становлять договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. До укладення цієї угоди вона ознайомилась з актуальними умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» (в т.ч. з правами та обов`язками), Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та до укладення цієї угоди їй надана повна інформація про фінансові послуги, у відповідності до ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписаний [PERSON] електронним підписом відповідно до умов та правил надання банківських послуг. АТ «Акцент-Банк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку перераховані кредитні кошти. Згідно довідки за лімітами, 10.09.2021 відповідачу збільшений кредитний ліміт до 20000 грн, а 01.07.2025 зменшений до 17861 грн. Згідно виписки по картці [PERSON] за період з 05.04.2021 по 03.02.2026 відповідач отримала кредитні кошти та користувалась ними. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.04.2021, станом на 03.02.2026 існує заборгованість в сумі 21248,76 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 17614,34 грн та заборгованості за відсотками в сумі 3634,42 грн. На підтвердження вказаних обставин АТ «Акцент-Банк» надало суду: копію Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 15.04.2021; розрахунок заборгованості за договором, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка»; виписку по картці [PERSON] , довідки за картами та за лімітами, витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила»; тарифи по картці «Зелена». Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII). За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що 15.04.2021 відповідачка [PERSON] уклала з АТ «Акцент-Банк» договір про надання банківських послуг. Згідно з довідкою АТ «А-Банк» [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] строком дії до жовтня 2027 року та катку № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 року. Згідно довідки за лімітами АТ «А-Банк» 15.04.2021 [PERSON] встановлено кредитний ліміт у розмірі 4500 грн, який в подальшому 10.09.2021 збільшений до 20000 грн, однак згодом 27.02.2025 зменшений до 19220 грн та 01.07.2025 до 18271 грн. Отже позивач АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Підписана Анкета-заява та виписка з особового рахунку відповідачки у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку очевидності здійснення операцій саме відповідачкою, а тому відповідно до наданого позивачем розрахунку, у [PERSON] станом на 03.02.2026 виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17614,34 грн., яка підлягає стягненню. Будь-яких доказів, які б спростовували наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості, а також доказів виконання зобов`язань, відповідачкою не надано, а відтак суд приймає такий до уваги як належний доказ розміру наявної заборгованості. Разом з тим, при вирішенні вимоги щодо стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками у розмірі 3634,42 грн, суд враховує, що підписана відповідачкою анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку не містить процентної ставки за користування кредитними коштами. Обґрунтовуючи право вимоги в частині нарахування заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, Банк посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, а також паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», тарифи користування кредитною картою «Зелена». Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, а також тарифи по картці «Зелена», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також інші умови. Однак названі документи не підписані відповідачкою [PERSON] та матеріали справи не містять доказів, що саме ці витяги з тарифів та умов розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Отже, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст.263ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Крім того, підписана відповідачем анкета-заява не містить положень про те, що паспорт споживчого кредиту є складовою частиною договору про надання банківських послуг. Інформація, що міститься у паспорті споживчого кредиту, не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Паспорт споживчого кредиту не підтверджує домовленості АТ «Акцент-Банк» та відповідача про істотні умови кредитного договору, оскільки містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, відсутні дані щодо фактичного ліміту, річна процентна ставка обчислена на основі припущення, тоді як умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті і залежатимуть від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача. Паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною кредитного договору, а є лише письмовою формою ознайомлення споживача до укладення договору з умовами різних видів кредитування для забезпечення йому можливості усвідомленого вибору серед альтернативних умов кредитування та містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником. Отже, анкета-заява, підписана відповідачкою не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, а також посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору не є доказом досягнення істотних умов договору між сторонами, в т.ч. щодо сплати процентів за користування грошовими коштами. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачкою зобов`язання та є неналежним доказом. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за відсотками, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття відповідачкою умов і тарифів кредитування. Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у виді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 17614,34 грн. Розподіл судових витрат. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачсплатив судовий збір в сумі 2662,40 грн, позов задоволений частково на 82,90% (17614,34:21248,76х100%), атому відшкодуванню підлягає 2207,13 грн судового збору. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1103,57 грн. (2207,13 грн.:100%х50%). Решта судового збору в сумі 1103,57 грн підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial