Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

[PERSON] через свою представницю адвокатку Андрійчук І.В. звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення з нього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] без надання іншого жилого приміщення. Позов мотивовано такими обставинами. Позивачка є власницею вказаного вище будинку, в якому відповідачі проживають як внутрішньо переміщені особи з лютого 2024 року. У листопаді 2024 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з вимогою звільнити належне їй житло, оскільки вона має намір його продати. Проте така вимога відповідачами не виконана із мотивів необхідності часу для знайдення нового житла. Правовими підставами для виселення відповідачів позивачка зазначає, зокрема, положення: ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд; ч.3 ст.116 ЖК України - особи які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення, а також принципи застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини відповідно до яких виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умови, що таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та право на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену п.2 ст. 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Крім цього [PERSON] вважає, що відповідачі не є власниками чи співвласниками згаданого вище житлового будинку у якому вони не зареєстровані, а тому не мають законних підстав для проживання в ньому, відтак підлягають виселенню без надання їм іншого жилого приміщення. Ухвалою судді від 22.01.2026 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами позовного провадження та для відповідачів роз`яснено право протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с.36). 10.02.2026 від представника відповідача [PERSON] адвоката Іванова А.Б. надійшов відзив на позов, у якому зазначалось, що позовні вимоги не визнаються, [PERSON] та члени його родини являються внутрішньо переміщеними особами, їхнє житло, що знаходилось у місті Вовчанськ знищено, проживання в будинку належному позивачці відбулось з її згоди, а не самоправно, як про це вказує [PERSON] , а тому відсутні підстави для їх виселення. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала, пояснила, що відповідачі з її згоди були поселені у належний для неї на праві власності будинок тимчасово, на період доти не продасть його. В листопаді 2024 вона письмово звернулась до [PERSON] з вимогою звільнити житло, оскільки мала намір продати будинок, проте відповідачі добровільно до цього часу не виселяються, а тому звернулась до суду. Також [PERSON] визнала, що за проживання відповідачів у її будинку вона по теперішній час отримує від держави компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб. [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, пояснили, що вони проживали у власному будинку в м. Вовчанськ, який внаслідок військових дій знищено, а тому в лютому 2024 року на запрошення [PERSON] разом із членами своєї сім`ї переїхали проживати в с. Новоселицю де з її ж згоди поселились у будинок [ADDRESS] . У квітні 2024 року позивачка повідомила для них щоб виселялись з будинку, або його у неї купили. Оскільки неможливо віднайти інше житло вони продовжують проживати в будинку позивачки, очікуючи отримати від держави кошти за знищене їхнє житло, за які буде можливість придбати собі будинок. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали заяву в якій позов не визнали та просили слухати справу без їхньої участі. Заслухавши пояснення сторін їх представників, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] є власницею житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать дані інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.121). За даними відповідей щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають статус внутрішньо переміщених осіб і їх фактична адреса місця проживання є [ADDRESS] (а.с. 25-27,29, 149). Відповідно до відповіді першого заступника міського голови Полонської міської ради № 2591 від 01.10.2025 власниця будинку [PERSON] згідно до поданої нею заяви безоплатно прихистила у належному їй будинку, що в [ADDRESS] внутрішньо переміщених осіб, а саме: у період з 01.01.2023 по 31.08.2024 та 01.10.2024 по 31.12.2024 [PERSON] ; у період з 19.03.2024 по 31.08.2024 та з 01.10.2024 по 31.12.2024 [PERSON] та [PERSON] на той самий період; у період з 22.02.2023 по 3.08.2024 та з 01.10.2024 по 31.12.2024 [PERSON] та [PERSON] (а.с. 93-94). За даними довідок виданих головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , він є членом сім`ї на яких розраховується виплата компенсації є-прихисток для [PERSON] , в склад сім`ї входять [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та для [PERSON] здійснювалась виплата компенсації у період січня-грудня 2025 року по 2250 грн. щомісяця (а.с.96). Сторонами визнається, що з лютого 2024 року відповідачі поселились зі згоди позивачки у вище згаданий житловий будинок без укладення в письмовій формі договору найму житла. Як свідчать зазначені вище докази власник житлового будинку [PERSON] безоплатно вселила у своє житло відповідачів, які мають статус внутрішньо переміщених осіб за соціальним проектом «Прихисток», мета якого розміщення осіб, які вимушені переїхати із зон бойових дій, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.03.2022 № 333 (з послідуючими змінами) якою затвердженого "Порядок компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб"(далі Порядок) позивачка отримує відповідну грошову компенсацію по 450 грн. на кожну особу щомісяця. На думку суду до правовідносин, які виникли між сторонами слід застосовувати норми, які регулюють договір найму житла (глава 59 ЦК України та розділ ІІІ глави 6 ЖК України), за винятком умови щодо здійснення наймодавцю плати за користування наймачами жилим приміщенням і за комунальні послуги, так як таку плату власник житла отримує від держави у виді компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб на умовах визначених вище зазначеним Порядком . Відповідно до ч.1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч.1 ст.811 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. За положеннями частин 2,3 ст. 825 ЦК України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі: 1) невнесення наймачем плати за найм житла за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази; 2) руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає. За рішенням суду наймачеві може бути наданий строк не більше одного року для відновлення житла. Якщо протягом строку, визначеного судом, наймач не усуне допущених порушень, суд за повторним позовом наймодавця постановляє рішення про розірвання договору найму житла. На прохання наймача суд може відстрочити виконання рішення не більше ніж на один рік. Договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім`ї. Відповідно до ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Згідно з ст. 168 цього ж Кодексу укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Дострокове розірвання договору найму жилого приміщення з ініціативи наймодавця можливе лише за згодою наймача. Договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім`ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. За приписами ст.169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов`язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Аналізуючи вище наведені норми права суд приходить до висновку позивачка та відповідачі уклали між собою в усній формі договір найму належного [PERSON] житлового будинку, який за вимогами ч.1 ст.811 ЦК України, а також ч.2 ст.158 ЖК України повинен вчинятись у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Норми ЦК України та ЖК України не містять вказівки, що в разі недотримання письмової форми договору найма житла такий правочин є недійсним, а отже, в даному випадку укладений між сторонами в усній формі договір найму житла не можна вважати, що він недійсний. Як слідує із пояснень позивачки та відповідачів, а також наявних у справі письмових доказів строк дії договору ними конкретно не визначався, на підтвердження чого свідчить факт, що [PERSON] до теперішнього часу продовжує отримувати від держави компенсацію витрат за розміщення у своєму будинку відповідачів як внутрішньо переміщених осіб. Таким чином суд вважає, що даний договір найму житла між сторонами укладено на невизначений строк, а відтак підлягають застосуванню правила встановлені у ч.1 ст. 821 ЦК України про те, що у такому випадку договір вважається укладеним на п`ять років, початок строку якого має обчислюватись з лютого 2024 року (час вселення відповідачів у житло) та закінчуватись в лютому 2029 року. За положеннями ч.3 ст. 825 ЦК України та ч.3 ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім`ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Як вбачається із змісту позову та пояснень [PERSON] вона бажає виселити відповідачів із належного їй житлового будинку, оскільки вона має намір його продати. Проте нормами ЦК України та ЖК України не передбачено такої підстави для розірвання за вимогою наймодавця договору найму житла та виселення із нього наймачів. Тому суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог заявлених [PERSON] .

Outcome: dismissed