Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

31.12.2025 до Холодногірського районного суду міста Харкова з Харківського апеляційного суду після визначення підсудності в порядку ст. 26 ЦПК України надійшла позовна заява [PERSON] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб, який зареєстрований 07.04.2022 ВДРАЦС у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 397. В обґрунтування позову зазначено, що підставою звернення із цим позовом до суду є відсутність добровільної згоди відповідача на розірвання шлюбу у позасудовому порядку та те, що у подружжя різні погляди на сімейне життя, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства позивач із відповідачем не веде, живуть окремо. Подружні відносини між сторонами фактично припинилися, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку із чим остання наполягає на розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 05.01.2026 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано позивачу надати суду оригінал свідоцтва про шлюб, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. 16.01.2026 до суду від позивача надійшов оригінал свідоцтва про шлюб. Відповідач щодо розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07.04.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис № 397 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на цей час відсутні. Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження є неможливим. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу вважатиметься примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Отже, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, мешкають окремо, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін, відтак наявні підстави для розірвання шлюбу. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331,20 гривень, відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved