Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» заборгованість за кредитним договором № 8167244 від 24.07.2025 року, що становить 15708 грн., судовий збір у розмірі 2442,40 грн, та витрат на правову допомогу. Вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №8167244 (далі договір), за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 4000 грн. строком на 360 днів (з 24.07.2025 до 18.07.2026), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (у грошову виразі 690 грн). Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 613825, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, комісії, пені у строки і на умовах, передбачених договором кредиту, належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складає 15708 грн. 16.09.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №8167244 від 24.07.2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №19/11/25-01 від 19.11.2025 року до договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 708 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту №8167244 від 24.07.2025 року в сумі 15 708 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3078 грн. - сума заборгованості за процентами; 690 грн. - сума заборгованості за комісією; 7940,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Як зазначено в Постанові Касаційний цивільний суд Верховного Суду №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини", є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 24.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8167244, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 4000,00 грн. строком на 360 днів (з 24.07.2025 до 18.07.2026), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95% за один день, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (у грошову виразі 690 грн.). У разі порушення позичальником зобов`язань за договором нараховується неустойка в розмірі 200 грн. за кожний день прострочення. За умовами вказаного договору позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом і комісію за надання кредиту. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 486880, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало умови договору і надало відповідачу кредит в сумі 4000,00 грн., що підтверджується довідкою №КД-000005377 від 24.11.2025 ТОВ «Европейська платіжна система» про проведення платежу на суму 4000,00 грн. на карту № [NUMBER] , отримувач [PERSON] . Згідно з довідкою АТ КБ «Приват Банк» від 13.02.2026 №20.1.0.0.0/7-260210/82665-БТ, вищевказана платіжна картка була емітована на ім`я [PERSON] , ідентифікаційні дані якого повністю співпадають з даними, вказаними в договорі № 8167244 від 24.07.2025. Випискою по рахунку відповідача, наданою АТ КБ «Приват Банк» на виконання вимог ухвали суду від 06.01.2026, підтверджено надходження 24.07.2025 року коштів у сумі 4000,00 грн. на рахунок відповідача, операції по якому можна здійснювати за допомогою вищезазначеної банківської платіжної картки. Натомість, [PERSON] , у встановлений договором строк не повернув грошові кошти, не сплатив проценти за користування ними та комісію за надання кредиту. 16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено Договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №8167244 від 24.07.2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №19/11/25-01 від 19.11.2025 року до договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року, сума заборгованості [PERSON] , за кредитним договором №8167244 від 24.07.2025 року складає 15 708 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3078 грн. - сума заборгованості за процентами; 690 грн. - сума заборгованості за комісією; 7940,00 грн. неустойка. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Як встановлено судом, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії №8167244 від 24.07.2025 та надало відповідачу кредит в розмірі 4000,00 грн. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим має заборгованість у сумі 7768,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3078 грн. - сума заборгованості за процентами; 690 грн. - сума заборгованості за комісією за надання кредиту. Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за даним кредитним договором на підставі договору факторингу, тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за пенею/неустойкою у розмірі 7940,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею/неустойкою у розмірі 7940,00 грн. задоволенню не підлягає. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. За змістом ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат позивача на правничу допомогу підтверджується: копією договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, укладеного між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та адвокатом Ткаченко Ю.О., копією витягу з Акту № 1-ДІЛ приймання-передачі наданої правової допомоги вказаним договором від 22.09.2025, копією акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копією платіжної інструкції від 24.09.2025. Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною з огляду на складність та фактичний розгляд справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 4500,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Ткаченко Ю.О. обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 гривень. Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжної інструкції № 579937444.1 від 18.12.2025 року, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1 197,94 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 7768,00 грн. ? 2422,40 грн. ? 15708,00 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial