Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У грудні 2025 року представник ТДВ «СК «Віді-Страхування» Котляр С.О. через систему «Електронний суд» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти в сумі 10 128,24 грн, в рахунок відшкодування шкоди в порядку суброгації, та 2422,40 грн судового збору. І. Позиція сторін у справі. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 07 лютого 2024 по вул. Молодіжна, 22 в м. Біла Церква Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mazda CX-3, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Megane Scenic, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , який допустивши порушення ПДР України, скоїв зіткнення із застрахованим ТЗ. За фактом ДТП, відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №563826 від 07.02.2024. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 11.02.2023 між [PERSON] та ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ», був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту (поліс CLAU-28449), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Mazda CX-3, д.н.з. [NUMBER] . 04.03.2024 ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» згідно з Договором страхування на підставі Заяви від 28.02.2024 та Страхового акту №18066 від 01.03.2024, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 40109,28 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №216634486. Позивач звернувся до ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» із заявою про страхове відшкодування, однак ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» не виплатив страхове відшкодування за зазначеною заявою, а тому ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось з позовом до Господарського суду міста Києва. Позовні вимоги до ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» було задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «СК «Еталон» на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» страхове відшкодування в розмірі 29 981,38 грн, так як було застосовано урахування зносу. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ №12-02-2024 коефіцієнт фізичного зносу щодо Застрахованого ТЗ, розрахований у порядку встановленому законодавством склав 0,38. Відповідно до Акту виконаних робіт №СКмСА-001495 від 18.04.2024, вартість відновлювального ремонту Застрахованого ТЗ становить 40109,28. А тому, розмір страхового відшкодування, шо має бути сплачено ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», складає 29 981,38 грн грн = (13456,92 грн + 26652,36 грн *(1-0,38)) 0 грн. 11.09.2024 ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» здійснило на користь ТДВ «СК «ВІДІ СТРАХУВАННЯ» виплату страхового відшкодування в сумі 29 981,38 грн. У позові вказано, що спеціальними нормами законодавства визначено, що страховиком особи, яка завдала шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, підлягає відшкодуванню вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, зменшеної на суму франшизи, а на підставі ст. 1166 ЦК України, шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Представник позивача вказує, що на підставі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). А тому, просить суд стягнути з [PERSON] для повного відшкодування шкоди кошти в сумі 10 128,24 грн (40109,28 грн 29 981,38 грн). ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 06.01.2026 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначив справу до розгляду. Позивач у судове засідання не направив свого представника, 12.01.2026 представник позивача Котляр С.О. через систему «Електронний суд» сформував заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128, 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням позиції позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 07.02.2024 року о 20 год. 00 хв. в м.Біла Церква вул.Молодіжна, 22, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Megane Scenic, д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не переконався що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Mazda CX-3, д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.2.3б,10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст.124 КУпАП. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн). Постанова набрала законної сили 01 березня 2024 року. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Mazda CX-3», д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (страховий поліс CLAU-28449), укладений 11.02.2023 між [PERSON] та ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ». 28.02.2024 [PERSON] звернулась до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування, в зв`язку з страховим випадком (ДТП), що стався 07.02.2024. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 12-02-2024, ринкова вартість КТЗ «Mazda CX-3», д.н.з. [NUMBER] , на момент пошкодження 773 372 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 40 243,78 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу складників 28 457,82 грн; значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ 0,38. Страховиком здійснено розрахунок страхового відшкодування, та згідно страхового акту № 18066 від 01.03.2024, складеного ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ», розмір страхового відшкодування становить 40 109,28 грн. Вказаний розмір страхового відшкодування було перераховано, на підставі заяви [PERSON] , що стверджується платіжною інструкцією № 828 від 04.03.2024. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Renault Megane Scenic», д.н.з. [NUMBER] , застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЕТАЛОН» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216634486. Господарський суд міста Києва своїм рішенням від 18.07.2024 по справі № 910/7328/24 частково задовольнив позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування», стягнув з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» страхове відшкодування у розмірі 29981 грн 38 коп та судовий збір у розмірі 1810 грн 73 коп. Рішення мотивоване тим, що оскільки суб`єктом оціночної діяльності було встановлено коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Mazda CX-3, то застосування даного коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,38) є обов`язковим в силу ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda CX-3, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,38) становить 29981,38 грн. Встановлено, що 11.09.2024 ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» здійснило на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» виплату страхового відшкодування у загальній сумі 31 792,11 грн на підставі рішення Господарського суду м.Києва від 18.07.2024. 25.06.2025 представник ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ», листом за вих. № 15/04/8/2/0919-25 від 25.06.2025, направив [PERSON] досудову вимогу, в якій просив сплатити на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» 10 128,24 грн. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Правовідносини у сфері майнового страхування регулюютьсяЗаконом України «Про страхування»,Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами. Страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції чинній на час скоєння ДТП (далі Закон № 1961-IV), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечатьзаконуі пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). За приписами ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.27 постанови №4 від 01 березня 2013 р., що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а такожст.993 ЦК України,ст. 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормамист. 1191 ЦК України. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Таким чином, до ТДВ «СК «Віді-Страхування» перейшло право вимоги до відповідача на підставіст. 993 ЦК України в порядку суброгації. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності дост. 1188 Цивільного кодексу Українишкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону № 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно зі ст. 1194 ЦК України: особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ від 03.10.2018 року по справі №686/17155/15-ц, який підтримав правовий висновок, викладений у постанові ВСУ у справі № 6-691цс15 та зазначив, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без врахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхова виплата). На підставі цього висновку Верховний суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає в межах ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Отже, оскільки страховик за полісом виплатив страхове відшкодування, він виконав своє зобов`язання перед потерпілим в повному обсязі, а різницю між фактичним розміром шкоди, завданої застрахованому транспортному засобу автомобіля Mazda CX-3, д.н.з. [NUMBER] , та сумою виплати, зобов`язаний відшкодувати саме відповідач, як завдавач шкоди. Враховуючи, що позивачем було сплачено страхове відшкодування у сумі 40109,28 грн, а страховиком відповідача було сплачено на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» 29981,38 грн, визначених рішенням суду, то з відповідача підлягає стягненню різниця у сумі 10128,24 грн. Доказів на спростування вказаних обставин, відповідачем у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, до суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, так як вони є законними, обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи. Відповідно дост.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved