Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Дубенчук Михайло Вікторович звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , третя особа: Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства, яку мотивував тим, що [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина із громадянином [PERSON] . Вони мали наміри створити сім`ю та одружитись. 24.05.2024 року [INFO] гр. [PERSON] був призваний на військову службу, де під час виконання бойового завдання поблизу с. Михайлівка Покровської району Донецької області, [INFO] загинув, що підтверджується доданим до позовної заяви сповіщенням та свідоцтвом про смерть. [INFO] у позивача народилась дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Під час реєстрації народження [PERSON] , запис про батька дитини в книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу. Визнання батьківства позивачу необхідно для можливості реалізації спадкових прав дитини, отримання пенсії по втраті годувальника, тому в якості відповідача залучено батьків [PERSON] . Рішенням суду позивач просив визнати [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженця міста Коростеня Житомирської області, який помер [INFO] , рідним батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Коростеня Житомирської області. Одночасно просив внести відповідні зміни до актового запису №59 вчиненого 07 лютого 2025 року Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирські області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про народження [PERSON] , який народився [INFO] , включивши в графу «батько» запис про батька - [PERSON] [INFO] , громадянина України уродженця міста Коростень Житомирської області. Відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.10.2025 року відкрито провадження у справі, яке постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження з призначенням судового засідання об 11:00 годині 06.11.2025 року. До початку розгляду справи від третьої особи Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшло письмове пояснення, в якому, зокрема, зазначено про зміну найменування відділу. 06.11.2025 року підготовче судове засідання відкладено до 11:00 год. 06.01.2026 року у зв`язку із неявкою відповідача [PERSON] та представника позивача. 17.11.2025 року позивач уточнила позовні вимоги, надавши до суду уточнюючу позовну заяву про встановлення факту батьківства, з підстав викладених у попередній позовній заяві. Уточнила, що рішенням суду просить встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець міста Коростеня Житомирської області, який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Коростеня Житомирської області. Одночасно просить внести відповідні зміни до актового запису №59 вчиненого 07 лютого 2025 року Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирські області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про народження [PERSON] , який народився [INFO] , включивши в графу «батько» запис про батька - [PERSON] [INFO] , громадянина України уродженця міста Коростень Житомирської області. Також позивачем заявлено клопотання про призначення судово-генетичної експертизи. Судом прийнята уточнююча позовна заява, яка одночасно надіслана стороні відповідача та третій особі, до відома, а також була вручена сторонам в судовому засіданні. 05.012026 року до суду звернувся новий представник позивача [PERSON] , із заявою про надання можливості ознайомлення із матеріалами справи та перенесення підготовчого судового засідання на інший день. Ухвалою від 06.01.2026 року, враховуючи, що предметом доказування у справі є наявність чи відсутність кровного споріднення між загиблим [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , та малолітнім [PERSON] , [INFO] , для з`ясування обставин у справі та необхідністю спеціальних знань в області генетики, по справі призначено судову генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського бюро судово-генетичної експертизи (вул. Докучаєвська, 4, м.Київ, 03141). Провадження по справі на час проведення експертизи було зупинено. Ухвалою суду від 15.01.2026 року постановлено про поновлення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту батьківства, оскільки на електронну адресу суду від ДСУ "Київське міське бюро судово-медичної експертизи" надійшов лист №100-14/61 від 14.01.2026 року про неможливість проведення експертизи у зв`язку з відсутністю належної технічної бази. Одночасно призначено підготовче судове засідання на 10:00 годин 19.02.2026 року з викликом учасників провадження. Разом з тим, 18.02.2026 року на адресу суду представником позивача адвокатом Бугайовим М.В. подано письмові докази, а саме висновок про біологічну спорідненість №MGU3036 від 12.02.2026 року, який просив приєднати до матеріалів справи і врахувати при прийняття рішення. 19.02.2026 року від представника відповідачів адвоката Васянович Марії Іванівни, яка представляє інтереси [PERSON] та [PERSON] , надійшла письмова заява про вступ до участі у розгляді даної цивільної справи та надання змоги ознайомлення із матеріалами справи, у зв`язку з чим у підготовчому судовому засіданні судом оголошено перерву до 13.00 години 10.03.2026 року. Про дату, час та місце розгляду справи учасники провадження повідомлені належним чином. У підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Бугайов М.В. підтримав позовну заяву у новій редакції і просив позов задовольнити. Представник третьої особи Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України направив до суду заяву про розгляд справи без участі його представника. Заперечень щодо позовної заяви не має. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Васянович М.І. відзив на позовну заяву до суду не подала. 09.03.2026 року подала до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи у відсутності сторони відповідача та представника. Одночасно зазначила, що позовні вимоги сторона відповідача визнає, що відповідно до статті 200 ЦПК України, надає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Крім того, у підготовчого судовому засіданні відповідач [PERSON] особисто пояснив суду, що заявлені вимоги сторона відповідача визнає, у зв`язку з наданням письмових доказів, а саме висновку про біологічну спорідненість №MGU3036 від 12.02.2026 року, яким встановлена апріорна ймовірність спорідненості дідусь-онук рівною 50%, йомовірність такої спорідненості в цьому випадку становить 99,99% , що є підставою для задоволення заявлених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до норм ч.1 ст.206ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що предметом розгляду є справа загального позовного провадження, про встановлення батьківства. Вислухавши пояснень осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с.Михайлівка Покровського району Донецької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 07.02.2025 року Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00049293000 від 07.02.2025 року слідує, що до актового запису №59 від 07.02.2025 року про народження [PERSON] , в графі «батько» записано [PERSON] . Даний запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Походження [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ніким не оспорюється та підтверджено письмовими матеріалами справи. Зокрема, в матеріалах справи (а.с.107) міститься нотаріально посвідчений висновок про біологічну спорідненість №MGU3036 від 12.02.2026 року, яким підтверджено ймовірну спорідненість дідусь-онук рівною 50%, ймовірність такої спорідненості в 99,99% між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , про що й у підготовчому судовому засіданні беззаперечно визнав відповідач. Згідно ч.1 ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до абзаців 3-5 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Враховуючи, що факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження, беззаперечно визнаний стороною відповідача, крім того, встановлення факту батьківства необхідно для реалізації позивачем права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника та реалізації спадкових прав, тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. Відповідно до ч.3 ст. 128, ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Частиною 1 ст.135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із пункту 9 вказаної постанови вбачається, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/ 15-ц зазначено, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами батьківства, також можуть бути фото, електронні повідомлення. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після. Згідно з положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась позивач як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, суд пересвідчився у добровільності визнання позову відповідачами, а також, що це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позовна заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню, породжує юридичні наслідки для позивача, яка представляє інтереси малолітньої дитини, на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника та реалізації спадкових прав. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved