Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні обґрунтовують тим, що 12.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі ТОВ "Мілоан") та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 1623547, відповідно до якого відповідачці на умовах строковості було надано кредит у розмірі 5000,00 грн зі сплатою процентів та комісії за користування кредитом. 28.07.2025 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 28072025, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 1623547 від 12.12.2029 перейшло до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів". Відповідачка умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 15003,50 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов"язанням (за тілом кредиту) 5000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами 7503,50 грн, заборгованість за пенею 2500,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. В судове засідання сторони не з"явились. Представник позивача одночасно з позовом просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача - адвокат Трофименко А.О. також згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити у відсутність відповідача та її представника, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. В судовому засіданні 17 лютого 2026 року представник відповідача вимоги позову не визнав посилаючись на те, що спірний кредитний договір відповідачка не укладала та кредитних коштів за вказаним кредитним договором не отримувала. Покликається також на те, що рішенням суду у справі № 485/308/25 встановлено, що відповідачці [PERSON] АТ "АКБ "Конкорд" рахунки не відкривав та, відповідно, не емітував відповідачці банківську картку [NUMBER] . На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 15.12.2019 між ТОВ "МІЛОАН" та позичальником, вказаним у договорі як [PERSON] , в електронній формі укладено кредитний договір № 1623547 (а.с. 5-7). Відповідно до умов п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 2.1 вище вказаного договору, ТОВ "МІЛОН" надає позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 7 днів, а саме до 22.12.2019, зі сплатою комісії та процентів за користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. Згідно п. 6.1., 6.2 вище вказаного договору, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства на укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції на укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника або передається іншим чином засобами зв"язку вказаними позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції на його укладення (акцепту) в особистому кабінеті на сайті Товариства. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника. Транзакція зарахування кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн проведена 15.12.201 на платіжну картку № [NUMBER] емітованої CONCORD BANK, згідно платіжного доручення № 5214800 від 15.12.2019 (а.с. 9). 28.07.2025 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 28072025, за умовами якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.12-16). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 від 28.07.2025 вбачається, що ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 1623547 від 15.12.2019 в сумі 15003,50 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 7503,50 грн заборгованість за відсотками, 2500,00 грн заборгованість за пенею (а.с. 20). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 11 Закону України Про електронну комерцію визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Даними документами є зокрема, як і визначено Законом, направлення споживачу оферти на укладення договору, отримання акцепту, погодження умов, отримання споживачем екземпляру кредитного договору, підписання даного договору споживачем. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено порядок підписання електронного договору, зокрема порядок обміну інформацією, яка є по своїй суті істотними умовами електронного договору. Частина 6 вказаної статті містить відомості щодо порядку підписання електронних договорів, яка відразу робить відсилку на порядок підписання, передбаченого статтею 12. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент отримання письмового повідомлення про заміну кредитора. Таким чином, наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первісному кредитору належним. Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач посилається на ті обставини, що підписання спірного кредитного договору № 1623547 від 15.12.2019 відповідачкою здійснювалось її електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідачки. Кошти кредиту надані відповідачці у безготівковій формі шляхом їх перерахування первісним кредитодавцем в сумі 5000,00 грн на банківську картку № [NUMBER] емітованої АТ "АКБ "КОНКОРД". Відповідачка вказані обставини заперечила. На виконання ухвали суду щодо надання запитуваної інформації АТ "АКБ "КОНКОРД" надало відповідь про те, що [PERSON] не є клієнтом банку, платіжна картка маска № [NUMBER] зазначеній особі не емітувалась (а.с. 84). На спростування вище зазначених обставин, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів, в розумінні чинного ЦПК України, на підтвердження перерахування первісним кредитором та відповідно отримання відповідачкою кредитних коштів за кредитним договором № 1623547 від 15.12.2019, право вимоги за яким перейшло до позивача, та доказів, що такий договір взагалі був укладений [PERSON] , а не іншою особою з використанням анкетних даних [PERSON] . Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, за відмови у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Outcome: dismissed