Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

19.01.2026 до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «КредитКапітал» (далі також позивач) до [PERSON] (далі також відповідачка) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.11.2023 між ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит № 6672693 (далі також кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. На підставі договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачці фінансовий кредит в сумі 12 000,00 грн строком на 105 днів, до 26.11.2023, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, кредит не повернула, проценти за користування ним та комісію у встановленому порядку і розмірі не сплатила, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки 39484,80 грн заборгованості, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 10 800,00 грн, простроченої заборгованості за відсотками в сумі 27 844,80 грн, простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту в сумі 840,00 грн, а також судові витрати. Ухвалою судді від 30.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відповідачка у визначений судом строк відзив на позов не подала, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористалася, про розгляд судом справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 43). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін сторони суду не заявляли. З огляду на викладене, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. До позовної заяви позивачем додано клопотання про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк», а саме інформації про надходження на рахунок банківської картки [NUMBER] коштів у розмірі 12 000,00 грн. у період з 11.11.2023 по 16.11.2023. Розглянувши вказане клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки воно не містить жодних обґрунтувань, а також доказів існування об`єктивної неможливості у позивача самостійно надати такі докази та заходи, вжиті ним самостійно для їх отримання. Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи та підтвердження їх наявними у матеріалах справи доказами, суддійшов висновку про відмову з задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» і відповідачкою 11.11.2023 укладено договір споживчого кредиту № 6672693, згідно з умовами якого товариство зобов`язалося надати відповідачці кредит у розмірі 12 000,00 грн на строк 105 днів (пільговий період складає 15 днів, поточний період складає 90 днів), відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у терміни, встановлені кредитним договором. Даний кредитний договір укладено в електронній формі та є письмовим правочином, який відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами. Пунктом 1.3. кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 105 днів з 11.11.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Згідно з п. 1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту становить 840,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,00 % від суми виданого кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п. 1.5.2. кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,05% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно з п. 1.5.3. кредитного договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Пунктом 2.1. кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414949*87. На підставі договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» і позивачем, право вимоги за кредитним договором № 6672693 перейшло до позивача. Позивач зазначає, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором № 6672693 не виконала, суму кредиту не повернула, проценти за користування ним та комісію не сплатила, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідачки 45 250,00 грн заборгованості, що складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 800,00 грн, простроченої заборгованості за відсотками в сумі 27 844,80 грн, простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту в сумі 840,00 грн,що підтверджується відомістю первісного кредитора про щоденні нарахування та погашення (а.с. 14). На підтвердження надання первісним кредитором суми кредиту відповідачці позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 114954808 від 11.11.2023 (а.с.13 зворот). Однак, дослідивши вказане платіжне доручення, суд дійшов висновку, що воно не може бути сприйняте судом у якості доказу перерахування первісним кредитором ТОВ «Мілоан» відповідачці кредиту в сумі 12 000,00 грн згідно з кредитним договором № 6672693, оскільки таке платіжне доручення не містить обов`язкових реквізитів платіжного первинного документа, зокрема, посади і прізвища особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, будь-яких відміток про виконання даного платіжного доручення установою банку. Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. За таких умов, позивачем не доведено факту отримання відповідачкою кредиту за кредитним договором № 6672693. До матеріалів справи позивачем не додано належних доказів на підтвердження перерахування кредиту в сумі 12 000,00 грн за кредитним договором № 6672693 на банківський рахунок відповідачки, а також не надано будь-яких інших документів, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які підтверджували б здійснення первісним кредитором господарських операцій з надання кредиту відповідачці. Суд зауважує, що будь-яких посилань на такі докази не містить і позовна заява. З урахуванням наведеного, позивачем не доведено виникнення у відповідачки зобов`язань, що випливають із кредитного договору, зокрема щодо повернення суми кредиту та сплати процентів. Відповідно, право вимоги щодо заявлених до стягнення з відповідачки сум у позові за кредитним договором № 6672693 не перейшло до позивача і за договором відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26.03.2024. За таких обставин в позові належить відмовити повністю у зв`язку з недоведеністю обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн та судові витрати на правничу допомогу в сумі 8 000,00 покладаються на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed