Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Адвокат Зленко В.А. в інтересах [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивував тим, що 24 липня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Снятинського району Івано-Франківської області. Від спільного проживання у шлюбі у подружжя народилось троє дітей, які на даний час досягли повноліття. Спільне життя у позивача та відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та через ріхні погляди на життя, тому на сьогоднішній день шлюб має виключно формальний характер. [PERSON] перебувати в такому шлюбі не бажає, а тому просить шлюб розірвати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач, в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про час та день розгляду справи повідомлялася належним чином, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 24.07.1999р. зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Снятинського району Івано-Франківської області. Прізвище після державної реєстрації шлюбу:чоловіка - [PERSON] , дружини- [PERSON] . Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2017 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя": проголошення Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з"ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя". Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сімї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, то шлюб існує формально, а тому позов підставний і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved