Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

14 лютого 2026 року ТОВ «Свеа фінанс» в підсистемі «Електронний суд» (вх. № 561/26 від 16 лютого 2026 року) через свого представника Паладич А.О. звернулося в суд з позовом до [PERSON] , в якому представник просила стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 06 січня 2025 року № 2005882 в розмірі 30528,98 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 06 січня 2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2005882, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М284», що був надісланий на її особистий номер телефону [NUMBER] . Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту - 6000 грн, строк кредиту - 364 дні, стандартна процентна ставка - 1 % в день. Також, додатковою угодою від 12 січня 2025 року до Договору про надання споживчого кредиту від 06 січня 2025 року № 2005882 ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] домовились про надання додаткових коштів у кредит в сумі 2200 грн. Згідно з умовами додаткової угоди до Договору про надання споживчого кредиту від 06 січня 2025 року № 2005882 загальна сума кредиту - 8200 грн, строк кредиту - 364 дні, стандартна процентна ставка - 1 % в день. ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] виконало та надало останній кредит в загальній сумі 8200 грн шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідками ТОВ «Пейтек», однак, відповідачка своїх зобов`язань щодо повернення позики та нарахованих процентів не виконала. 30 вересня 2025 року ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-39/25, за умовами якого ТОВ «Свеа фінанс» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 06 січня 2025 року № 2005882. Внаслідок невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів у встановлений строк за нею станом на день складання позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 30528,98 грн, з яких: 8199,98 грн - заборгованість по тілу кредиту, 18229 грн - заборгованість по відсотках та 4100 грн - пеня. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, представник позивача просила суд стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача ТОВ «Свеа фінанс» Паладич А.О. в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви та в окремому письмовому клопотанні просила справу розглядати за відсутності представника, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ) повідомлялася належним чином, про що свідчить зворотнє рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки) з відміткою «адресат відсутній», в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 06 січня 2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 2005882, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М284», що був надісланий на її особистий номер телефону [NUMBER] . Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту - 6000 грн, строк кредиту - 364 дні, стандартна процентна ставка - 1 % в день. Також, додатковою угодою від 12 січня 2025 року до Договору про надання споживчого кредиту від 06 січня 2025 року № 2005882, яка підписана позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А351», ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] домовились про надання додаткових коштів у кредит в сумі 2200 грн. Згідно з умовами додаткової угоди до Договору про надання споживчого кредиту від 06 січня 2025 року № 2005882 загальна сума кредиту - 8200 грн, строк кредиту - 364 дні, стандартна процентна ставка - 1 % в день. ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] виконало та надало останній кредит в загальному розмірі 8200 грн (6000 грн + 2200 грн) шляхом зарахування кредитних коштів двома траншами на її платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідками ТОВ «Пейтек» від 30 вересня 2025 року № 20250930-8593 та від 30 вересня 2025 року № 20250930-8594. 30 вересня 2025 року ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-39/25, за умовами якого ТОВ «Свеа фінанс» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 06 січня 2025 року № 2005882. Так, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 06 січня 2025 року № 2005882, який позивач додав до позовної заяви, заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 30 вересня 2025 року (на момент відступлення права вимоги) складає 30528,98 грн, з яких: 8199,98 грн - заборгованість по тілу кредиту, 18229 грн - заборгованість по відсотках та 4100 грн - пеня. Таким чином, враховуючи, що відповідачка не надала будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач в частині отримання та неповернення нею кредитних коштів, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення основного боргу (тіла кредиту) та процентів, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача 4100 грн пені, то суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжено до 04 травня 2026 року. Отже, оскільки кредитний договір від 06 січня 2025 року № 2005882 був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідачки нарахований виключно в період дії воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача 4100 грн пені, яка підлягає списанню кредитодавцем. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 06 січня 2025 року № 2005882 в розмірі 26428,98 грн, з яких: 8199,98 грн - заборгованість по тілу кредиту та 18229 грн - заборгованість по відсотках. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2304,85 грн, виходячи з обрахунку: 26428,98 грн (розмір задоволеного позову) х 2662,40 грн (розмір сплаченого позивачем судового збору згідно платіжної інструкції від 30 січня 2026 року № 1250) : 30528,98 грн (сума пред`явленого позову).

Outcome: partial