Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

17 січня 2025 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] , представник заявника [PERSON] , в якій заявник просить: визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши опікуном [PERSON] . В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив, що є рідним братом [PERSON] і проживає з ним. Його брат є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства, потребує стороннього догляду та спостереження психіатра. В силу свого захворювання він не може самостійно розпоряджатися грошима, вирішувати побутові питання, оскільки у нього паралізована права сторона. Він постійно піклується та здійснює догляд за ним. 22 січня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду, витребувано докази, доручено призначити адвоката. 11 лютого 2025 року надійшла заява представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради Бенерт Е.О. про розгляд справи без її участі. 12 лютого 2025 року надійшло доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 12.02.2025 №370, відповідно до якої, призначено адвоката Головченка О.А. для надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] 17 лютого 2025 року надійшов відзив адвоката Головченка О.А. 11 березня 2025 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу. 06 лютого 2026 року поновлено провадження у справі. 03 березня 2026 року надійшла заява представника заявника про долучення висновку №138. Представник заявника та заявник в судовому засіданні підтримали заяву, підтвердили обставини, викладені в ній, просили задовольнити заяву. Заявник додатково пояснив, що їх батьки померли, а брат з дитинства був в інтернатах. П`ятнадцять років тому брат попросив його забрати до себе і з цього часу брат проживає у нього, він піклується про нього. Інших осіб, які б могли здійснювати догляд немає. Представник особи, стосовно якої розглядається справа адвокат Головченко О.А. не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна [PERSON] . Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали страви, суд дійшов до такого. Згідно ч. 1. ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №341 від 26.12.2025 Миколаївської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним стійким психічним розладом важкою розумовою відсталістю; за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт наявності у [PERSON] хронічного стійкого психічного розладу, внаслідок чого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому вимога про визнання його недієздатним є обґрунтованою. Правовими наслідками визнання фізичної особи недієздатною, згідно ст. 41 ЦК України, є: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину, правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Згідно ст. 55 ЦК України, опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 1 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до п. 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.1999 року, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №336/5652/18 зазначив, що відповідно до ч.1 ст.67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня2020 року в справі № 736/1508/17, від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] , [INFO] . [PERSON] відповідно до висновку про стан здоров`я від 15.11.2024 може бути опікуном. З подання опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради № 23469/02.02.01-40/09/9/24 від 11.12.2024 та витягу з протоколу засідання опікунської ради №11 від 06.12.2024 встановлено, що умови проживання за адресою перебування [PERSON] задовільні. [PERSON] характеризується позитивно, відповідно до характеристики сусідів. Згідно висновку про стан здоров`я громадянина, який виявив бажання стати опікуном, придатний. [PERSON] постійно піклується про [PERSON] , здійснює догляд за ним. Даний орган рекомендує та пропонує на розгляд суду кандидатуру [PERSON] , 1963 р.н., для призначення його опікуном [PERSON] , 1963 р.н., у разі визнання його недієздатним. Беручи до уваги викладене, оскільки суд дійшов висновку про визнання [PERSON] недієздатним, тобто він віднесений до категорії осіб, які потребують встановлення опіки, а також беручи до уваги, що обставини, які унеможливлюють призначення [PERSON] опікуном відсутні, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно зі ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 299 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. 26.12.2025 Миколаївською філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» було проведено судово-психіатричну експертизу у цій справі та складено висновок №341. Вартість вказаної експертизи складає 9229 грн 28 коп з ПДВ. Витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи належать до судових витрат (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Враховуючи положення ч. 2 ст. 299 ЦПК України, вказані витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved