Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-7609540 від 19.04.2023 року у розмірі 16486,25 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.04.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-7609540 у електронній формі з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5722,50 грн. шляхом перерахування коштів на банківську картку № [NUMBER] . 28.11.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу №28112023, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набув право вимоги до відповідача. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача складає 16486,25 грн., з яких: 5722,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 10763,75 - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова 15.01.2026 року відкрито провадження у справі розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Також, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.01.2026 року частково задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ «Універсал Банк» /ЄДРПОУ: 21133352/ інформацію чи емітувалась на ім`я [PERSON] /РНОКПП: [NUMBER] / платіжна картка [NUMBER]; інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти [NUMBER] , 19.04.2023 року у сумі 5450,00 грн., у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти [NUMBER] , що належить [PERSON] /РНОКПП: [NUMBER] /, 19.04.2023 року у сумі 5450,00 грн. - надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника); інформацію щодо повного номера рахунка маска-картки [NUMBER] , що належить [PERSON] /РНОКПП: [NUMBER] /; інформацію чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки [NUMBER] . 03.02.2026 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано відповідь АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідачу - із позовною заявою та додатками, за місцем його реєстрації двічі, однак поштові відправлення повернуто суду, без вручення одержувачу, в тому числі, у зв`язку із відсутністю одержувача за вказаною адресою. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 Верховний Суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Зазначене також узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 13.05.2024 по справі №755/4829/23. У встановлений судом строк відзиву на позов відповідач не подав, причин такого не повідомив. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 19.04.2023 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-7609540 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 9919F. Відповідно до умов даного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник - одержати та повернути кредит. Сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 5722,50 грн. Строк дії кредитної лінії:120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 17.08.2023 р. або достроково. Згідно з п. 1.3.1, 1.4, 1.4.1, 1.4.2 договору кредитної лінії №00-7609540 позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 09 травня 2023 протягом дії Кредитної лінії, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 1,50 (один цілих 50 сотих)% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування Кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Стандартна процентна ставка складає 2,50 (два цілих 50 сотих)% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування Кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом, по день повернення Кредиту. П.2 Договору визначено, що дата надання/видачі кредиту - дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 5722,50 грн. на карту позичальника № [NUMBER] , яка зазначається у форматі XXXXXX****XXXX , емітовану банком України. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 272,50 (двісті сімдесят дві ) грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику згідно Договору. Тобто, позичальнику перераховується сума кредиту 5450,00 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят ) грн., за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання Кредиту. Відповідно до довідки про ідентифікацію, ТОВ «Качай гроші» ідентифікував клієнта [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір 00-7609540 від 19.04.2023, одноразовий ідентифікатор 9919F, номер телефону: [NUMBER] . 19.04.2023 року ТОВ «Качай гроші» на виконання умов договору кредитної лінії №00-7609540 від 19.04.2023 перерахував на картку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 5450,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. Крім цього, відповідно до відповіді АТ «Універсал Банк», на виконання ухвали суду про витребування доказів, на банківську картку № [NUMBER] , яка емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , фінансовий номер [NUMBER] , 19.04.2023 року зараховано платіж у розмірі 5450,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем [PERSON] укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення кредиту. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 28.11.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 28112023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №00-7609540 від 19.04.2023, що підтверджується договором факторингу та витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 28112023. Так, відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023, до позивача ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги за договором №00-7609540 від 19.04.2023 до відповідача [PERSON] в сумі 16486,25 грн., з яких: 5722,5 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 10763,75 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, судом встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №00-7609540 від 19.04.2023 року, по якому утворилась заборгованість унаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів /Постанова Верховного Суду від 03.04.2019 року, справа №910/9828/17/. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається із наданого позивачем суду розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №00-7609540 від 19.04.2023 [PERSON] здійснював часткові оплати по кредитному договору, розмір заборгованості відповідача становить 16486,25 грн., з яких: 5722,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 10763,75 - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Які нараховані в межах строку договору. Відповідачем не подано до суду доказів на спростування розрахунку позивача щодо заборгованості по договору кредитної лінії №00-7609540 від 19.04.2023 року, як і не подано відзиву на позов. Відтак, суд дійшов висновку про те, що позов слід задоволити, за договором кредитної лінії №00-7609540 від 19.04.2023 слід стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16486,25 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Документально підтвердженими витратами позивача на правову допомогу відповідно до договору про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року №20/08/25-01, укладеного між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», додаткової угоди №25770670916 від 11.09.2025 до Договору №20/08/25-01 від 20.08.2025, акта прийому-передачі наданих послуг до Договору №20/08/25-01 від 20.08.2025 є 7000 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено, відповідач заяви про зменшення витрат на правничу допомогу не подав, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. Також із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.

Outcome: approved