Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання сина у розмірі від заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось, вже тривалий час вони проживають окремо, відповідачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Малолітній син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проходить службу в Збройних силах України в м. Надвірна, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі від заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та судові витрати. Від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Стислий виклад позиції учасників справи, відомості про рух справи, процесуальні дії у справі. Ухвалою Богородчанського районного суду від 25 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Пояснила, що син [PERSON] має хронічне захворювання з народження, він постійно потребує медичного огляду та лікування, коштів на самостійне утримання їй не вистачає, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі від заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та витрати на правову допомогу. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, пояснив, що на даний час є військовослужбовцем Збройних сил України, щомісячно отримує дохід у розмірі близько 26 000 гривень. Заслухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Фактичні обставини, які встановив суд, зміст спірних правовідносин, застосовані норми права. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою дитини: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Богородчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 30 грудня 2025 року (а.с. 6). Малолітній син проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується копіює витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 4, 7). В добровільному порядку питання щодо утримання сина позивачка і відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Висновки суду за результатами розгляду справи. З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд при визначенні розміру аліментів виходить із обставин, зазначених позивачкою, які не оспорюються відповідачем. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує, що відповідач, проходить службу в Збройних силах України, отримує регулярний дохід, відсутність у нього інших утриманців, а також те, що останній погодився на сплату аліментів в розмірі, який просить позивачка. З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дати подання позову 18 лютого 2025 року,що буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме права кожного з сторін. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідач є військовослужбовцем, однак на нього не поширюються пільги щодо сплати судового збору, передбачені з п.12 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", оскільки предметом позову у цій справі є стягнення аліментів, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як військовослужбовця, чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту заявника у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 331 грн 20 коп. на користь держави. За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суд вважає обґрунтованими витрати на правову допомогу, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 4000 гривень витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом Поповичем М.М., які підтверджуються квитанцією №093925 від 18 лютого 2026 року (а.с. 10). На підставі наведеного,

Outcome: approved