Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 19000 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття. Рішенням Чернівецького районного суду м.Чернівці від 04.03.2026 року позов задоволено частково; стягнуто з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. (п`ять тис. грн.) щомісячно, починаючи з 20.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь держави судовий збір в сумі 318,55 грн. В рамках даного спору інтереси відповідача представляв адвокат Вівчар А.Г., який в ході судового розгляду до закінчення судових дебатів у справі заявила про те, що докази розміру витрат позивача на правову допомогу будуть подані ним в порядку визначеному абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Так, у березні 2026 року до суду надійшла заява представника відповідача в якій останній навів розрахунок понесених відповідачем витрат на правову допомогу, вказуючи на те, що загальний розмір витрат на правничу допомогу у цій справі становить 90 000 грн., з яких: основний гонорар адвоката відповідно до п. 2.2 Додаткового договору № 0Ц241-1 від 03.11.2025 року 30 000 грн.; гонорар успіху відповідно до п. 2.2 Додаткового договору № 0Ц241-1 від 03.11.2025 року у зв`язку з досягнутим результатом (зменшення розміру аліментів до суми менше шести тисяч гривень на місяць на одну дитину) 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу долучив до заяви наступні докази: 1) копія Договору про надання професійної правничої допомоги, представництво № 0Ц241 від 03.11.2025 р.; 2) копія Додаткового договору № 0Ц241-1 від 03.11.2025 р.; 3) копія свідоцтва адвоката № 533 від 18.05.2012 р.; 4) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 04.03.2026 р.; 5) банківські квитанції про оплату гонорару адвоката на загальну суму 29 910 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот десять) гривень 00 копійок, а саме: квитанція АТ «Ощадбанк» № 17 від 04.03.2026 р., 16:35:18, сума 4 985,00 грн; квитанція АТ «Ощадбанк» № 18 від 04.03.2026 р., 16:39:09, сума 4 985,00 грн; квитанція АТ «Ощадбанк» № 8 від 05.03.2026 р., 15:11:19, сума 4 985,00 грн; квитанція АТ «Ощадбанк» № 9 від 05.03.2026 р., 15:14:00, сума 4 985,00 грн; квитанція АТ «Ощадбанк» № 1 від 09.03.2026 р., 09:12:16, сума 4 985,00 грн; квитанція АТ «Ощадбанк» № 2 від 09.03.2026 р., 09:14:11, сума 4 985,00 грн. Просив стягнути з позивачки на користь відповідача 90000 грн. витрат на правову допомогу. На вказану заяву надійшли письмові заперечення від представника позивача в яких остання зазначала, що стягнення витрат з матері, що опікується дитиною, на користь сторони, яка ухиляється від повного утримання дитини, є несправедливим та фактично означатиме стягнення коштів, які призначені для утримання дитини, що прямо порушує майнові права дитини та суперечить ст. 27 Конвенції ООН про права дитини. Також зазначала, що враховуючи незначну складність даної справи, кількість та час проведених судових засідань, в яких представник позивача брав участь в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, обсяг фактично наданих адвокатом юридичних послуг, а тому вважає, що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу в розмірі 30000 гривень є неспівмірними зі складністю та категорією справи, а також виконаних адвокатом робіт, а тому не можуть бути стягнуті з позивачки. Вказувала на те, що гонорар успіху взагалі не є складовою витрат на правову допомогу. Просила відмовити у задоволенні клопотання відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу з позивачки, як представника неповнолітньої дитини сторін, в повному обсязі. У разі неможливості повної відмови максимально зменшити розмір витрат на правничу допомогу (основний гонорар) до нуля або до символічної суми, враховуючи особливу вразливість цієї категорії позивачів та справ, а також інтереси дитини. У задоволенні клопотання про стягнення судових витрат в частині «гонорару успіху» - відмовити в повному обсязі. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, від останніх до суду надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі. Враховуючи наявні у справі докази, вимоги ст. 270 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість вирішення даної заяви без участі учасників процесу, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником відповідача доказами, а саме: 1) копія Договору про надання професійної правничої допомоги, представництво № 0Ц241 від 03.11.2025 р.; 2) копія Додаткового договору № 0Ц241-1 від 03.11.2025 р.; 3) копія свідоцтва адвоката № 533 від 18.05.2012 р.; 4) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 04.03.2026 р.; 5) банківські квитанції про оплату гонорару адвоката на загальну суму 29 910 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот десять) гривень 00 копійок, а саме: квитанція АТ «Ощадбанк» № 17 від 04.03.2026 р., 16:35:18, сума 4 985,00 грн; квитанція АТ «Ощадбанк» № 18 від 04.03.2026 р., 16:39:09, сума 4 985,00 грн; квитанція АТ «Ощадбанк» № 8 від 05.03.2026 р., 15:11:19, сума 4 985,00 грн; квитанція АТ «Ощадбанк» № 9 від 05.03.2026 р., 15:14:00, сума 4 985,00 грн; квитанція АТ «Ощадбанк» № 1 від 09.03.2026 р., 09:12:16, сума 4 985,00 грн; квитанція АТ «Ощадбанк» № 2 від 09.03.2026 р., 09:14:11, сума 4 985,00 грн., суд приходить до наступних висновків. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2024 №686/5757/23 виснувала, що в частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: partial