Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Усенко М.І. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 16.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги №86-МЛ/Т від 05.12.2022 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №104072017, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 5000 грн на умовах строковості, платності та поворотності. Умовами договору передбачено, що він набирає чинності з моменту укладення в електронній формі, а права і обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання ЕЦП одноразовим ідентифікатором. Через неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору станом на день звернення з позовом сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 20450 грн, які позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 18.11.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 04.02.2026, яке у зв`язку з неявкою відповідача відкладено на 11 годину 30 хвилин 16.03.2026. У позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини 16.08.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір №104072017 про надання споживчого кредиту в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти в розмірі 5000 грн, строк кредиту - 100 днів, проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 3% в день, комісія за надання кредиту 950 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 1128 % річних. Договір підписано одноразовим ідентифікатором J28945 (а.с.7-12). Додатком до кредитного договору є Графік платежів (а.с.12 зворот). Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.13). Кредитні кошти були перераховані 16.08.2022 на платіжну картку відповідача, що підтверджено копією платіжного доручення № 49471302 (а.с.15 зворот). 05.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 86-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за вказаним кредитним договором (а.с.17-26), про що свідчить витяг з Реєстру боржників (а.с.27). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 22.10.2025 у [PERSON] виникла заборгованість за кредитом в сумі 20450 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за сумою кредиту; 14500 грн заборгованість за процентами, 950 грн заборгованість за комісією (а.с.16-17). 16.10.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило відповідачу претензію, у якій повідомило про наявність договору відступлення прав вимоги та необхідність сплати заборгованості за кредитом (а.с.27 зворот). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 16.08.2022 ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір №104072017 про споживчий кредит, відповідно до якого [PERSON] надані кредитні кошти в сумі 5000 грн. Кредит надавався строком на 100 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, а позичальник свої зобов`язання не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 05.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено Договір відступлення прав вимоги №86-МЛ/Т. Відповідно до умов даного договору позивач набув статусу нового кредитора, зокрема, і до позичальника [PERSON] . Із системного аналізу норм права та змісту кредитного договору і договору факторингу, слід зробити висновок, що позивач, як новий кредитор, набув права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості. Розподіл судових витрат Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносять зокрема, витрати на професійну правничу допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частина четверта цієї статті передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова ВП ВС від 05 липня 2023 року у справі №911/3312/21). Водночас у частинах третій - п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: approved