Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОКРЕДИТ» (надалі ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ») звернулось в суд з позовом до [PERSON] (надалі відповідач або позичальник) про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank №TDB.2021.0022.7189 від 19 березня 2021 року в сумі 29908,04 грн, судового збору в розмірі 2422,40 грн, витрат на правову допомогу в розмірі 11200,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 березня 2021 року між акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (надалі АТ «МЕГАБАНК») та [PERSON] було укладено Заяву-Договір №TDB.2021.0022.7189 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. 03 вересня 2024 року між АТ «МЕГАБАНК» та товаристом з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (надалі ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL1N426240, відповідно до умов договору АТ «МЕГАБАНК» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі було відступлене право вимоги за договором №TDB.2021.0022.7189 від 19 березня 2021 року. Крім того 27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1/12, відповідно до умов договору «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі було відступлене право вимоги за договором №TDB.2021.0022.7189 від 19 березня 2021 року. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» наділено правом грошової вимоги до [PERSON] . Посилаючись на неналежне виконання відповідчем кредитних зобов`язань позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 29908,04 грн, з яких: 9300,75 грн - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена); 20607,29 грн - заборгованість за відсотками. Представник позивача клопотав розглянути справу без його участі, не заперечив проти заочного розгляду. Відповідач відповідно до вимог статей 128, 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, заяв по суті не подавав, клопотань не заявляв. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2026 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2026 року постановлено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 березня 2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та та [PERSON] було укладено Заяву-Договір №TDB.2021.0022.7189 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Пунктом 4 Заяви-Договору закріплено, що Банк може надавати Клієнту кредит шляхом сплати з Карткового рахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах Доступного ліміту кредитної лінії, а саме: сума максимального ліміту кредитної лінії становить 200000,00 грн; процентна ставка (фіксована), % річних: базова складає 56%, у пільговий період 0,0001%; обов`язковий мінімальний платіж (ОМП), % від використаного доступного ліміту становить 5,0%; строк оплати ОМП є передостанній робочий день місяця, в який здійснюється розрахунок/нарахування обов`язкових платежів Клієнта за відповідний Звітний період. Відповідно до пункту 5 Заяви-Договору такі умови, як: права та обов`язки сторін; відповідальність сторін; порядок обчислення, зміни та сплати процентів; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок повернення (в т.ч. дострокового) кредиту; порядок зміни і припинення дії Договору, погоджено в публічній частині договору. 19 березня 2021 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, що є Додатком 9 до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, у пункті 6 якого встановлено наслідок прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 80,00% річних від прострочення суми за весь період прострочення. Таким чином, АТ «МЕГАБАНК» виконав свої зобов`язання за договором, відкривши відповідачу поточні рахунки, видавши платіжну картку та здійснивши перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача в межах ліміту кредитної лінії, що підтверджується виписками з особового рахунку відповідача. Відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується виписками з особового рахунку за період з 19 березня 2021 року по 02 грудня 2022 року та з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року. 03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між АТ «МЕГАБАНК» (Банк) та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. 27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено договір про відступлення прав вимоги №1/12, за умовами якого новим кредитором набуто право вимоги за кредитним договором №TDB.2021.0022.7189. Відповідно до реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників/дебіторів до договору №1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29908,04 грн, з яких: 9300,75 грн - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена); 20607,29 грн - заборгованість за відсотками. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором №TDB.2021.0022.7189 від 19 березня 2021 року станом на 03 вересня 2024 року становить 29908,04 грн, з яких: 9300,75 грн - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена); 20607,29 грн - заборгованість за відсотками. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За правилами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`зання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч. 1 ст.611, ч. 1 ст.612 ЦК України. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Суд встановив, що кредитний договір укладено між сторонами в письмовій формі та відповідачем отримані кредитні кошти шляхом перерахування їх на вказану у кредитному договорі платіжну карту, якими він тривалий час користувався. Отже, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку та виписці по особовому рахунку, заборгованість відповідача станом на 03 вересня 2024 року становить 29908,04 грн, з яких: 9300,75 грн - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена); 20607,29 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором №TDB.2021.0022.7189 від 19 березня 2021 року в розмірі 20908,04 грн підлягають задоволенню. Згідно ч.2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. (Постанова ВП ВС від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16). Відповідно до статей 133, 134, 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. (…) Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатським об`єднанням Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» на підставі договору про надання правової допомоги № № 1/07 від 01 липня 2025 року. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12120610 від 14 серпня 2025 року, підписаного сторонами договору про надання правничої допомоги №1/07 року від 01 липня 2025 року, адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» наведено перелік наданих юридичних послуг та їх вартість щодо вирішення спору про стягнення заборгованості з [PERSON] на суму 11200,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18). Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію даної справи, яка є малозначною, а також оскільки розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність цієї справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved