Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи вимоги тим, що 28.04.2018 сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] . Однак, з 2023 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Спільне господарство не ведуть, а шлюб є формальним. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 12.02.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове зсідання на 16.03.2026, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи (а.с. 17 - 18). 16.03.2026 від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. 05.03.2026 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 25). За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 28.04.2018 Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2018 за актовим записом № 163 (а.с. 7). [INFO] у сторін в шлюбі народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 08.05.2019 Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 141 (а.с. 8). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Спільне господарство не ведуть, а шлюб є формальним. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. За приписами ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не просила суд після розірвання шлюбу повернути її дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачка не просила стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved