Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА Зміст позовних вимог та процесуальні дії вчинені в ході справи ТОВ «ФК «Комбі» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 3404103799-023640 від 04.05.2021 в розмірі 7224,52 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу в сумі 3000,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2025 року справа передана за підсудністю до Чернівецького районного суду м. Чернівців. Ухвалою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 24 листопада 2025 року справа передана за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівців. Ухвалою суду від 19 січня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу наданий строк для подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та надання відзиву на позовну заяву. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача не надійшло. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 ЦПК України, клопотав про розгляд справи у його відсутності, вимоги, викладені в позові, підтримав повністю та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач до суду не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями статей 130, 131 ЦПК України, про що у справі є належні докази. Про причини неявки не повідомив. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе, на підставі статті 280 ЦПК України, розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити у справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Стислий виклад позиції позивача Позовні вимоги ТОВ «ФК «Комбі» обґрунтовані такими доводами. 04.05.2021 між ТОВ «ФК «Комбі» та [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором було укладено Кредитний договір № 3404103799-023640 у формі електронного документу відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 1500,00 грн строком дії на 14 днів, тобто до 17.05.2021. Кредит був наданий шляхом перерахування грошових коштів на його банківський картковий рахунок за реквізитами картки № [NUMBER] , відкритій у банку відповідача. Відповідач умови взятого на себе зобов`язання не виконує, кредит не погашає та проценти за користування кредитом не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 7224,52 грн, яка складається з: 1500,00 грн заборгованість за кредитом та 5724,52 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. У зв`язку із порушенням [PERSON] умов договору, а також відповідно до статей 509, 526, 1054 ЦК України, ТОВ «ФК «Комбі» звернулось до суду із вказаним позовом. ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 04.05.2021 між ТОВ «ФК «КОМБІ» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 3404103799-023640 у формі електронного документ, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису код СМС: 1jWBRS. Відповідно до п. 1.1. Договору, Товариство зобов`язується надати Позичальнику кредит без конкретної споживчої мети (вирішення власних фінансових питань) у зворотне, строкове та платне користування (надалі за текстом Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити Проценти за користування кредитом та інші платежі нараховані відповідно до умов цього Договору, додатків до нього та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Комбі» (далі- Правила). Відповідно до п. 1.2. Договору, сума кредиту (загальний розмір наданого кредиту) складає 1500,00 грн. Кредит надається у національній грошовій одиниці України гривні, у безготівковій формі, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, дані про який збережені в його Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Відповідно до п. 1.3. Договору, кредит надається строком на 14 днів від дати отримання кредиту Позичальником. Цей період є Узгодженим у розумінні Правил і може бути продовжений (пролонгований) Сторонами відповідно до Правил та розділу 4 Договору. Відповідно до п. 1.4. Договору базова процентна ставка становить 1.99 процентів в день від суми Кредиту за кожен день користування ним, що є 726.35 процентів річних. Відповідно до п. 1.5. Договору, індивідуальна процента ставка становить 1,6915 процентів в день від суми Кредиту за кожен день користування ним, що є 617,3975 процентів річних. Відповідно до п. 1.6. Договору, за користування Кредитом протягом Узгодженого періоду, Позичальник зобов`язаний сплачувати Товариству проценти, нарахування яких здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою. Відповідно до п. 1.7. Договору, у випадку користування Кредитом після закінчення Узгодженого періоду без вчинення Пролонгації у порядку, передбаченому розділом 4 Договору та без своєчасної оплати відповідних процентів, передбачених даним Договором, починають діяти наступні умови: п. 1.7.1. умови щодо нарахування процентів за Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Узгодженого періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Індивідуальною процентною ставкою за весь строк користування Кредитом протягом Узгодженого періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Узгодженого періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Узгодженого періоду, з урахуванням всіх продовжень строку Узгодженого періоду на умовах розділу 4 цього Договору; п. 1.7.2. починають діяти умови передбачені п. 10.3 цього Договору. Відповідно до п. 1.8. Договору, проценти, в розмірі визначеному Договором, нараховуються за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Кредиту та до дня фактичного повернення суми Кредиту Позичальником. Позичальник зобов`язаний повернути Товариству Кредит та нараховані проценти не пізніше терміну передбаченого Договором. Згідно п. 1.9. Договору, попередній розрахунок сукупної вартості Кредиту за Індивідуальною процентною ставкою та Термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.3. цього Договору, наведено в Графіку розрахунків, що є Додатком № 1 до цього Договору. Сторони погодили що Товариство, по аналогії з порядком, визначеним в абз. 2 п.1 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі продовження строку надання Кредиту, надає Позичальнику та регулярно оновлює Графік розрахунків на період продовження строку надання кредиту, з відповідним корегуванням терміну платежу, шляхом відображення такої інформації в Особистому кабінеті Позичальника. Відповідно до п. 7.1. Договору, Строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п.1.3 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених розділом 4 та п. 10.3. Договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дій Договору діють до повного їх виконання. Відповідно до п. 10.3. Договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Узгодженого періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: п. 10.3.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Узгодженого періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 60 (шістдесят) календарних днів від дати закінчення Узгодженого періоду; п. 10.3.2. з наступного дня після закінчення Узгодженого періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Товариству проценти з розрахунку 1456.35 (одна тисяча чотириста п`ятдесят шість) процентів річних, що становить 3.99 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п. 10.4. Договору, проценти, в розмірі визначеному в пп. 1.5., 10.3.2. Договору, нараховуються за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Кредиту та до дня фактичного повернення суми Кредиту Позичальником. Згідно з графіком розрахунків до Договору позики № 3404103799-023640 від 04.05.2021 визначено суми процентів за користування позикою та строк її повернення, а саме: дата платежу 17.05.2021, сума кредиту 1500,00 грн, сума процентів 355,22 грн, загальна сума платежу 355,22 грн. Відповідно до довідки, виданої ТОВ ФК «Елаєнс» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комбі», 04.05.2021 на картковий рахунок за реквізитами № [NUMBER] було перераховано грошові кошти у сумі 1500,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3404103799-023640 від 04.05.2021, заборгованість станом на 28.09.2025 становить 7224,52 грн, з яких: 1500,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 5724,52 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по отриманим та неповернутим кредитним коштам, процентам за користування отриманими коштами. Релевантні джерела права й акти, їх застосування та позиція суду Щодо визнання договору укладеним За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина друга статті 639 ЦК України визначає, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 04.05.2021 між ТОВ «ФК «Комбі» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 3404103799-023640 у формі електронного документ, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису код СМС: 1jWBRS. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вказаний кредитний договір вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Щодо стягнення суми заборгованості за основною сумою кредиту та процентами У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору, укладеного 04.05.2021 між ТОВ «ФК «Комбі» та [PERSON] , відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 1500,00 грн строком на 14 днів. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язувався повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Базова процентна ставка за користування кредитом становила 1,99 % на день від суми кредиту, а у випадку користування кредитом після закінчення узгодженого строку без його повернення проценти нараховуються у розмірі 3,99 % на день від суми кредиту. Відповідно до довідки, виданої ТОВ ФК «Елаєнс» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комбі», 04.05.2021 на картковий рахунок за реквізитами № [NUMBER] було перераховано грошові кошти у сумі 1500,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув та проценти за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим станом на 28.09.2025 утворилася заборгованість у розмірі 7224,52 грн, яка складається з: 1500,00 грн - заборгованості за тілом кредиту та 5724,52 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом. Крім того, відповідач не надав суду докази, які б спростовували, як факт надання кредиту в розмірі, визначеному договором, так і розмір нарахованих процентів за користування кредитними коштами. Доказів погашення заборгованості по отриманому кредиту та нарахованим процентам відповідачем також надано не було. Висновки суду за результатами розгляду справи Щодо суті позовних вимог Таким чином, беручи до уваги досліджені в ході розгляду справи докази та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комбі»» до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача та з урахуванням наведеного в мотивувальній частині обґрунтування позиції суду, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комбі» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 3404103799-023640 від 04.05.2021 в розмірі 7224,52 грн, яка складається з: 1500,00 грн - заборгованості за кредитом та 5724,52 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Так, ТОВ «ФК «Комбі» просить суд стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Судом встановлено, що представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «Комбі» у суді здійснювалось адвокатським об`єднанням «Грищенко та партнери Одеса» на підставі договору про надання правової допомоги від 24.07.2025 24.07.2025 між АО «Грищенко та партнери Одеса» в особі керуючого партнера Бойко Н.І. та ТОВ «ФК «Комбі» (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги. Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу щодо представництва клієнта у судах будь-якої (п.1.2 Договору). Згідно з Актом виконаних послуг від 07.10.2025, який підписаний обома сторонами Договору, Клієнту надано правову допомогу у вигляді: підготовки та подання позовної заяви про стягнення грошових коштів з [PERSON] (3 годин) вартістю 3000,00 грн. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено. З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що витрати на правничу допомогу, понесені позивачем по даній справі, становлять 3000,00 грн. та є обґрунтованими. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. З урахуванням наведеного та беручи до уваги те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Комбі» задоволені повністю, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved