Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (далі - ТОВ «Українські фінансові операції») звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4798622 від 09 липня 2024 року в розмірі 51 200,00 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422, 40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 липня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 4798622 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн, строком на 360 днів шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою 1,5 % день (стандартна процентна ставка). 27 лютого 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові послуги» було укладено договір факторингу № 27/05/2025, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «Українські фінансові операції» права вимоги за договором № 4798622 про надання споживчого кредиту від 09 липня 2024 року. Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 4798622 від 09 липня 2024 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на 03 липня 2025 року становить 51 200,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 8 000,00 грн, прострочена заборгованість за процентами, нарахованою первісним кредитором - 28 080,00 грн.; заборгованість за нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» - 15 120,00 грн. Просить, позовні вимоги задовольнити. В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Кирильчук І.А. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Також, задоволено клопотання ТОВ «Українські фінансові операції» про витребування доказів, витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» наступну інформацію: - щодо підтвердження належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжної картки № [NUMBER] ; - щодо підтвердження або оспорювання факту зарахування (надходження) коштів на платіжну картку № [NUMBER] банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» за період з 09 липня 2024 року включно та протягом наступних п`яти календарних днів у сумі 8 000,00 грн за ініціативою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек». 30 грудня 2025 року на виконання ухвали суду від 27 жовтня 2025 року до суду надійшов лист, у якому АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку було зарахування коштів на суму 8 000,00 грн 09 липня 2024 року, платник: FUIB MoneyTransfer Visa Direct. Будь-яких інших клопотань та заяв представник позивача не заявляв. Копія позову з додатками була направлена відповідачу позивачем при зверненні до суду в системі «Електронний суд» у порядку виконання вимог абзацу 2 частини першої статті 177 ЦПК України. Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштові відправлення повернулось з відміткою «Повернення. Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно постанов Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial