Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

ТОВ "Деал Фінанс Груп"22.12.2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4500,02 гривень. Позовні вимоги обґрунтували тим, що 12 лютого 2025 року між ТОВ "ФК "Майбіз" та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №ДП0011320, відповідно до умов якого відповідачці були надані грошові кошти у сумі 3000 грн., строком на 98 днів з фіксованою процентною ставкою 0,9%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30% від суми наданого кредиту (що в грошовому виразі складає 900 гривень). Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор Ss0C46v3, що був надісланий на вказаний відповідачкою номер телефону у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №ДП0011320 від 12.02.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки [NUMBER] . Враховуючи викладені вище умови договору кредиту №ДП0011320 від 12.02.2025, та додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, заборгованість останньої за договором кредиту складає 4500,02грн., з яких: 2644,67 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1666 грн.- заборгованість за процентами, 189,35грн.- комісія. Відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, процентів та інших нарахувань, не виконала. Відповідно до договору факторингу №14/10/25 від 14.10.2025 року, між ТОВ "ФК "Майбіз" та ТОВ "Деал Фінанс Груп" укладено договір факторингу №14/10/25 від 14.10.2025, відповідно до якого ТОВ "Деал Фінанс Груп" набуло права вимоги за кредитним договором №ДП0011320 від 12.02.2025 року до відповідачки у розмірі 4500,02грн. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором кредиту №ДП0011320 від 12.02.2025 року у розмірі 4500,02 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. До суду представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, не заперчував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду повторно не з`явилася; відзиву, заяв та клопотань від неї не надходило. Відповідно до статті 281 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до наступного . Судом встановлено, що 12 лютого 2025 року між ТОВ "ФК Майбіз" та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № ДП 0011320. Відповідно до п.1 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 3000,00 гривень, на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання грошових коштів у кредит ТОВ "ФК "Майбіз". За умовами договору відповідачка 12 лютого 2025 року отримавла суму позики у розмірі 3000 грн. строком на 98 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,9 % які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 900,00 грн). Відповідно до п.4 договору порядок та умови надання кредиту: кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки позичальника, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту протягом двох банківських днів з дня підписання цього договору. У пункті 46 договору «Реквізити сторін» зазначено електронний підпис відповідачки, яким підписано кредитний договір одноразовим ідентифікатором : Ss0C46v3. Невід`ємною частиною договору є його Додаток №1- Графік платежів за кредитним договором №ДП 0011320 від 12.02.2025, згідно якого 12.02.2025 відповідачка отримала 3000,00 грн та мала повернути їх 20.05.2025, сплативши разом з кредитом відсотки за користування кредитом в сумі 1705,20 грн., комісію за надання кредиту в сумі 900,00 грн, що сукупно становить 5605,20 грн. Графік платежів підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором Ss0C46v3. Згідно довідки про ідентифікацію складену ТОВ "ФК"Майбіз", [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] підписала укладений договір №ДП 0011320 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - Ss0C46v3, який направлено 12.02.2025 року на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до копії квитанції про виплату №43939-55039-29114 від 12.02.2025 та повідомлення №1012-255 від 10.12.2025, ТОВ "ФК"Майбіз", перераховано 12.02.2025 за договором позики ДП 0011320 на платіжну картку [NUMBER] кошти в сумі 3000 грн. 14.10.2025 між ТОВ "ФК"Мабіз" (клієнт) та ТОВ "Деал Фінанс Груп" (фактор) укладено договір факторингу № 14/10/25, у відповідності до умов якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей, в розмірі портфеля заборгованостей. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги). Відповідно до реєстру прав вимоги №14/10/25 від 14.10.2025, ТОВ "ФК"Майбіз" відступило ТОВ "Деал Фінанс Груп" право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025, в тому числі і до [PERSON] за договором позики №ДП0011320 від 12.02.2025 року. Згідно платіжної інструкції № 579936437.1 від 28.10.2025, ТОВ "ФК "Майбіз" сплатило ТОВ "Деал Фінанс Груп" 4500000 грн. за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №14/10/25 від 14.10.2025. Відповідно до розрахунку [PERSON] ,із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором позики №ДП0011320 від 12.02.2025, складеного ТОВ "Деал Фінанс Груп", за період з 12.02.2025 по 12.12.2025, відповідачка [PERSON] має заборгованість в сумі 4500,02 грн., яка складається з заборгованості: за тілом позики - 3000 грн., за несплаченими процентами - 1666 грн., за комісією - 189,35 грн. З інформації АТ "Державний Ощадний Банк України", вбачається, що на ім`я [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] ) емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 12.02.2025 року зараховано 3000грн. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Деал Фінанс Груп" є фінансовою установою, яка здійснює діяльність - інші види кредитування. Згідно ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.ст. 3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно статтей 525,526,530,610 ЦК України, зобов"язання, які взяли сторони на себе при уккладенні договору, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушення зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Як слідує з положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з вимогами ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором ( ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом( ч.1ст.81 ЦПК України). Судом встановлено, що ТОВ "ФК"Макбіз" свої кредитні зобов`язання виконало, а відповідачка свої зобов`язання перед позивачем,до якого підповідно до вимог п.1ч.1 ст. 512ЦК Україн перейшло право вимоги, не виконала, а саме : не повернула кредитні кошти у строки та на умовах, передбачених кредитним договором №0011320 від 12.02.2025 року. Відповідачка [PERSON] не надала суду доказів на спростування розміру заборгованості перед позивачем та відсутності заборгованості. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №0011320 від 12.02.2025року у розмірі 4500,02 грн., з яких: 2644,67 грн. - заборгованість за тілом позики, 1666 грн. - заборгованість за несплаченими процентами, 189,35 грн. - заборгованість за комісією. Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До матеріалів справи позивачем надано договір про надання правової допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, укладений між ТОВ "Деал Фінанс Груп" та адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з акту №2-ДІЛ від 08.12.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, платіжну інструкцію від 11.12.2025 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. За таких обставин, суд приходить до висновку про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. та стягнення їх з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі Закону України " Про електронну комерцію", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", ст.ст.ст.525,526,530,610,611,629,1048-1049,1054ЦК України та

Outcome: approved