Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Представниця позивача, діючи в його інтересах, звернулась до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів безпідставно збережених після розірвання договору коштів у розмірі 1 149 734,38 грн, 3% річних в сумі 43 817,66 грн., інфляційних втрат у сумі 145 574,17 грн. Відповідачами відзив не поданий. Представник АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус» направила на адресу суду письмові пояснення, у яких посилалась на неможливість стягнення коштів з ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», оскільки у правовідносинах з позивачем це товариство виконує лише функції управителя Фонду. Кошти, сплачені позивачем за Договором надійшли на рахунок «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус» і після розірвання договору саме ця юридична особа має відповідати за своїми зобов`язаннями. Просить визнати ТОВ Компанія з управління активами «Портофін» неналежним відповідачем у справі. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представники відповідачів до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив розглядати справу за їх відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30 вересня 2021 року між Позивачем, ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» від імені, в інтересах та за рахунок якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» був укладений договір про відступлення права вимоги та заміну сторони за Договором № БОС/01-КВ/060-МП купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до п.1.3. договору про відступлення права вимоги та заміну сторони за Договором № БОС/01-КВ/060-МП купівлі-продажу майнових правАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» відплатно здійснює відступлення права вимоги до ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» за Договором купівлі-продажу майнових прав щодо виконання останнім своїх зобов`язань в частині належній АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» на момент укладення цього Договору, а Позивач приймає право вимоги, та внаслідок заміни сторони, весь комплекс прав та обов`язків за Договором купівлі-продажу майнових прав щодо передачі у власність майнових прав на Апартаменти в Об`єкті будівництва, в тому обсязі прав та обов`язків, що існували у АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» на момент підписання Договору. Відповідно до п.3.2. договору про відступлення права вимоги та заміну сторони за Договором № БОС/01-КВ/060-МП купівлі-продажу майнових прав відступлення права вимоги, передача прав та обов`язків за Договором купівлі-продажу майнових прав здійснюється в порядку та на умовах передбачених даним Договором, але, в будь-якому випадку, не раніше остаточних розрахунків за угодою про визначення ціни відступлення права вимоги. Також, 30 вересня 2021 року між Позивачем та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» від імені, в інтересах та за рахунок якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» був укладений Договір №БОС/01-КВ/060 про визначення ціни відступлення права вимоги заДоговором № БОС/01-КВ/060-МП купівлі-продажу майнових прав від 12 березня 2021 року. Отже, на рахунок АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» Позивачем було сплачено 1 274 734,38 грн. 10 травня 2023 року сторони розірвали Договір № БОС/01-КВ/060 про визначення ціни відступлення права вимоги за Договором № БОС/01-КВ/060-МП купівлі-продажу майнових прав від 12 березня 2021 року від 30 вересня 2021 року та договір про відступлення права вимоги та заміну сторони за Договором № БОС/01-КВ/060-МП купівлі-продажу майнових праввід 30 вересня 2021 року, що підтверджується листом вих № ЕЛ-91 від 17.07.2023р., наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН». Відповідно до п.4.5 Договору № БОС/01-КВ/060 про визначення ціни відступлення права вимоги за Договором № БОС/01-КВ/060-МП купівлі-продажу майнових прав від 12 березня 2021 року від 30 вересня 2021 року протягом 90 банківських днів з дати розірвання договору АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» повертає Позивачеві сплачені ним кошти, тобто в строк до 10.08.2023р. Відповідно до листа вих № ЕЛ-91 від 17.07.2023р сума повернення становить 1 274 734,38 грн. Але після спливу 90 календарних днів з дати розірвання договору, АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» повернуло частково суму у розмірі 125 000,00 грн., а саме: -100 000,00 грн - 15 листопада 2023р.; -25 000,00 грн. - 21 лютого 2024 р. Решта суми у розмірі 1 149 734,38 грн. на моменту розгляду справи позивачу не повернута, у зв`язку з чим Позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). У силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до пункту 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено в статті 629 і статті 632 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2, 3 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положеннями розділу 4 Договору про відступлення права вимоги, вказано зміст прав та обов`язків як інвестора [PERSON] та як Фонду - Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус». Тобто, сторонами Інвестиційного договору є фізична особа [PERSON] та юридична особа - АТ «ЕЛЬБРУС». Даний договір є двостороннім. А ТОВ «КУА «ПОРТОФІН» є компанією, яка здійснює управління активами АТ «ЕЛЬБРУС» на підставі договору. Згідно з частиною 1-2 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Відповідно до п. 19.1 Статуту АТ «ЕЛЬБРУС» від 17.10.2018 Товариство (Фонд) несе відповідальність за своїми зобов`язаннями усім належним йому на праві власності майном, на яке, відповідно до чинного законодавства України, може бути звернене стягнення. Крім того, Статутом АТ «ЕЛЬБРУС» від 17.10.2018 (п. 8.2 та 8.3) визначено, що майно Товариства (Фонду) становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Товариства. Преамбулою Закону України «Про інститути спільного інвестування» визначено, що цей Закон спрямований на забезпечення залучення та ефективного розміщення фінансових ресурсів інвесторів і визначає правові та організаційні основи створення, діяльності, припинення суб`єктів спільного інвестування, особливості управління активами зазначених суб`єктів, встановлює вимоги до складу, структури та зберігання таких активів, особливості емісії, обігу, обліку та викупу цінних паперів інститутів спільного інвестування, а також порядок розкриття інформації про їх діяльність. Відповідно до пункту 1 статті 14 Закону України «Про інститути спільного інвестування» управління активами корпоративного фонду на підставі відповідного договору здійснює компанія з управління активами. Зберігання активів корпоративного фонду здійснює на підставі відповідного договору зберігач активів корпоративного фонду. Пунктом 1 статті 63 вище вказаного Закону України встановлено, що Компанія з управління активами - господарське товариство, створене відповідно до законодавства у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю, яке провадить професійну діяльність з управління активами інституційних інвесторів на підставі ліцензії, що видається Комісією. Компанія з управління активами здійснює управління активами інституту спільного інвестування. Відповідно до другого абзацу пункту четвертого вказаної статті визначено, що компанія з управління активами бере участь в управлінні діяльністю юридичної особи, акції (частки, паї) якої належать до складу активів інституту спільного інвестування, активами якого компанія управляє . Пунктом 6 статті 63 Закону України «Про інститути спільного інвестування» зазначено, що у відносинах з третіми особами компанія з управління активами корпоративного фонду повинна діяти від імені та в інтересах такого фонду на підставі договору про управління активами. Отже, враховуючи встановлені у справі фактичні дані, зазначені вище вимоги норм чинного законодавства, суд вважає, що після розірвання договору, сплачені позивачем кошти мають бути йому повернуті саме АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус», а ТОВ «КУА «ПОРТОФІН» є неналежним відповідачем у цій справі. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. У пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зазначено, що: «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». За змістом частини другої статті 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 536/1841/15-ц зроблено висновок, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно розрахунку, наданого позивачем і перевіреного судом, за період з 10.08.2023 по 11.02.2025 - 3% річних складає 43 817,66 грн., а інфляційні втрати - 145 574,17 грн, які суд вважає правильним також стягнути з відповідача АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус». Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню щодо відповідача АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус», в обсязі та за підстав, що зазначені вище. В частині вимог до іншого відповідача, суд ухвалює рішення про відмову у їх задоволенні. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з зазначеного відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена ним сума судового збору у розмірі 13 391,26 грн. Суд вважає правильним відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки наданими суду документами не підтверджується те, що ним понесені витрати у зв`язку з розглядом цієї справи. Договір та акт виконаних робіт не містить посилань на те, у якій саме справі такі послуги адвокатом надаються.

Outcome: approved