Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

26 грудня 2025 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява подана представником позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суду». Позов обґрунтовано тим, що 22 листопада 2023 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6188510 (далі по тексту рішення - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 23 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій, що передбачені цим договором. Укладаючи Кредитний договір, відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого укладений Кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача. 26 березня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги 104-МЛ, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] . Сума заборгованості за Кредитним договором передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан». Сума заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 83 935,62 гривень, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 23 000 гривень; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 58 635,62 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 2 300 гривень. На підставі наведеного ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором в розмірі 83 935,62 гривень, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень, а також 8 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 15 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 26 лютого 2026 року до суду від представника відповідача адвоката Гарманчук О. Р. надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що нарахована сума процентів за користування кредитом є несправедливою у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, а також є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків, оскільки основна сума кредиту становить лише 23 000 грн, що значно менше суми нарахованих відсотків. Положення п. 1.5.1 Кредитного договору, яким передбачено стягнення комісії за надання кредиту, є нікчемним, оскільки суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», а отже вимога про стягнення комісії у розмірі 2 300 гривень не підлягає задоволенню. Крім того, представник відповідача зазначає, що вимога про стягнення 8 000 гривень на правничу допомогу не підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки справа є звичайним спором простої складності та не потребує значного обсягу часу для підготовки та звернення до суду. Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд зменшити розмір нарахованих відсотків та відмовити у задоволенні вимоги про стягнення комісії. 11 березня 2026 року до суду надійшли додаткові пояснення, в яких представник позивача зазначає, що заявлена до стягнення заборгованість сформована виключно внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань та повністю відповідає умовам укладеного між сторонами Кредитного договору. Зокрема, встановлення ТзОВ «Мілоан» у кредитному договорі комісії не суперечить законодавству. Умова договору щодо обов`язку сплачувати комісію за надання кредиту недійсною не визнана, а отже позивач має право вимагати стягнення заборгованості разом із комісійною винагородою. Що стосується спірної суми у 8 000 грн на правничу допомогу, представник позивача зазначає, що ці витрати є доведеними та підлягають відшкодуванню. На підставі наведеного представник позивача просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, одночасно з поданням позовної заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Ураховуючи те, що сторони письмово висловили свої позиції щодо спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для розгляду справи по суті без участі сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 22 листопада 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 6188510, відповідно до умов якого сума кредиту становить 23 000 гривень (п. 1.2 Кредитного договору), строк кредитування - 105 днів з 22 листопада 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.3.1 Кредитного договору пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 07 грудня 2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 06 березня 2024 року (дата остаточного погашення кредиту) (п.1.3.2 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 07.12.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 06.03.2024 (останнього дня строку кредитування). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 6957.50 грн. в грошовому виразі та 61976.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 79407.50 грн. в грошовому виразі та 17875.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 29957.50 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 102407.50 гривень. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань та можуть не оновлюватись у випадку продовження позичальником строку кредитування (п. 1.5 Кредитного договору). Комісія за надання кредиту: 2 300 гривень, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (1.5.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.5.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 4 657.50 гривень, які нараховуються за ставкою 1.35 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 72 450.00 гривень, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3 Кредитного договору). Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору (п. 1.6. Кредитного договору). Позичальник не повинен сплачувати на користь кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород кредитодавця не можуть бути збільшені кредитодавцем без згоди позичальника (п. 1.7 Кредитного договору). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] (п. 2.1 Кредитного договору). Згідно з п. 6.1 Кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». За змістом п. 6.3 Кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 Кредитного договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 Кредитного договору). Установлено, що відповідач [PERSON] підписав договір про споживчий кредит електронним підписом одноразовим ідентифікатором 510678, який ТзОВ «Мілоан» відправило позичальнику на номер телефону: [NUMBER] 22 листопада 2023 року о 3:50. Відповідно до платіжного доручення № 115829980 від 22 листопада 2023 року ТзОВ «Мілоан» 22 листопада 2023 року на виконання умов Кредитного договору перерахувало відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 23 000 гривень. 26 березня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] 04 лютого 2025 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено додаткову угоду №1 до договору відступлення прав вимоги №104-МЛ від 26 березня 2024 року, якою сторони досягли взаємної згоди змінити Договір наступним чином: Внести зміни в Додаток №1 до Договору форму Реєстру боржників та викладено його в новій редакції. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №104-МЛ від 26 березня 2024 року ( у новій редакції згідно додаткової угоди №1 від 04 лютого 2025 року) заборгованість відповідача [PERSON] становить 83 935,62 гривень, з яких: 23 000 гривень - залишок по тілу кредиту; 58 635,62 гривень - залишок по відсоткам; 2 300 гривень - залишок по комісії. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови. З наданих позивачем доказів укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення Договору про споживчий кредит №6188510 від 22 листопада 2023 року. Заповненням Анкети-заяви на кредит № 6188510 (дата створення 22 листопада 2023 року року) та підписанням Кредитного договору № 6188510 від 22 листопада 2023 року, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Кредитного договору, як і договорів про відступлення права вимоги. Зазначені договори недійсними не визнано. Щодо розміру заборгованості. Суд ураховує, що відповідач не заперечує факту укладення ним Кредитного договору та факту отримання суми кредиту в розмірі 23 000 гривень. Відповідач заперечує позов у частині нарахування процентів за користування кредитом та правомірність нарахування комісії за видачу кредиту. Судом досліджено відомість про нарахування та погашення по Кредитному договору, а також виписку з особового рахунку за Кредитним договором, з яких встановлено, що відповідач не здійснював погашення кредиту. 22 листопада 2023 року відповідачу зараховано суму кредиту в розмірі 23 000 гривень. Крім того, 22 листопада 2023 року відповідачу нараховано 2 300 гривень комісії за надання кредиту. В період з 23 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року включно (що відповідає пільговому періоду, визначеному в п. 1.3.1 Кредитного договору) відповідачу щоденно нараховувались проценти за користування кредитними коштами в розмірі 310,50 гривень (процентна ставка 1,35 % в день). За період з 08 грудня 2023 року по 04 січня 2024 року включно відповідачу щоденно нараховувались проценти за користування кредитом в розмірі по 805,00 гривень (процентна ставка стандартна - 3,5 % в день). За період з 05 січня 2024 року по 06 березня 2024 року включно відповідачу щоденно нараховувались проценти за користування кредитом по 529 гривень (процентна ставка - 2,3 % в день). Суд ураховує, що 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Цим Законом, зокрема, внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», яким статтю 8 доповнено частиною п`ятою такого змісту: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %». Водночас, згідно з пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності вказаного Закону, встановлено такі обмеження щодо максимальної денної процентної ставки: - протягом перших 120 днів не більше 2,5 %, - протягом наступних 120 днів не більше 1,5 %. Перехідні положення законів мають на меті забезпечити плавний перехід від чинного правового регулювання до нового, що запроваджується, та повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень щодо набрання чинності відповідним законом або його окремими нормами. Саме такі норми тимчасового та локального характеру, як правило, і включаються до перехідних положень. Відповідно до частини другої розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» згаданого Закону, дія пункту 5 розділу I (який стосується змін до Закону «Про споживче кредитування») поширюється також на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів було продовжено після набрання чинності Законом. З наведеного слідує, що: положення пункту 2 розділу II та пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовуються виключно до кредитних договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, якщо строк їх дії було продовжено після цієї дати; натомість до кредитних договорів, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1 %, розрахованих згідно з частиною четвертою цієї ж статті. Суд ураховує, що Кредитний договір укладено 22 листопада 2023 року, а тому в спірних правовідносинах мають застосовуватись норми законодавства, чинні на дату їх укладення. Розрахунок суду: з 23 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року включно (15 днів) застосовується погоджена в Кредитному договорі процентна ставка 1,35 %; сума заборгованості - 4 657,50 гривень; з 08 грудня 2023 року по 23 грудня 2023 року включно (16 днів) застосовується погоджена в Кредитному договорі стандартна процентна ставка 3,5 % в день; сума заборгованості - 12 880 гривень; з 24 грудня 2023 року по 04 січня 2024 року включно (12 днів) застосовується процентна ставка 2,5 % в день відповідно до умов Закону України «Про споживче кредитування»; сума заборгованості - 6 900 гривень; з 05 січня 2023 року по 06 березня 2024 року включно (62 дні) застосовується процентна ставка 2,3 % в день відповідно до розрахунку заборгованості; сума заборгованості - 32 798 гривень. Загальна сума заборгованості відповідача по процентах за користування кредитом - 57 235,50 гривень. Щодо вимог позову про стягнення комісії в розмірі 2 300 гривень суд вважає доцільним також зазначити таке. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, зокрема за надання кредиту. З Кредитного договору вбачається, що кредитором встановлена одноразова комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування. Відповідач, підписуючи Кредитний договір, погодився з цією умовою договору, а тому, виходячи із положень чинного законодавства та існуючої судової практики Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову про стягнення комісії. Враховуючи наведене та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 82 535,5 гривень, з яких тіло кредиту - 23 000 гривень, проценти за користування кредитом - 57 235,50 гривень; комісія за видачу кредиту - 2 300 гривень. Доводи представника відповідача щодо безпідставності нарахування відсотків та одноразової комісії суд відхиляє, оскільки під час розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність кредитного договору в цілому або окремих його умов. Судом встановлено, що відповідач, підписуючи кредитний договір, підтвердив свою згоду з його умовами, зокрема щодо обов`язку повернення кредитних коштів, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом. З наведених мотивів суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 381,96 гривень судового збору. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК). Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу витрат до матеріалів справи додано Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107, який укладений 01 липня 2025 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет». З детального опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 11 грудня 2025 року та акту №Д/12080 від 11 грудня 2025 року, складеного АО «Апологет» на виконання Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, АО «Апологет» надає детальний опис наданих послуг, а саме: усна консультація клієнта щодо перспективи та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 годин 30 хвилин; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 години 00 хвилин; погодження правової позиції клієнта у справі 0 годин 30 хвилин; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 години 30 хвилин; подання заяви до суду від імені клієнта 1 штука. Усього 6 годин 30 хвилин. Відповідно до копії Акту №Д/12080 від 11 грудня 2025 року наданих послуг (правової (правничої) допомоги) сума наданих послуг складає 8 000 гривень. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Оскільки розгляд справи за клопотанням представника позивача проводився без його участі та у порядку спрощеного позовного провадження, позовна заява є типовою для кредитних правовідносин, а також враховуючи ціну позову, сума витрат на правничу допомогу у цій справі підлягає зменшенню до 2 500 гривень.

Outcome: partial