Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що 29 червня 2022 року між [PERSON] та Відповідачкою, [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстрований Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 436, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідачка, в дівоцтві [PERSON] , взяла прізвище чоловіка - [PERSON] . Крім того, представник позивача зазначив, що оригінал свідоцтва про шлюб знаходиться у Відповідачки та від шлюбу у подружжя дітей немає. Зокрема з 2025 року подружніх стосунків у подружжя немає, спільного домашнього господарсва не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно- сімейних відносин та різні погляди на життя. З цих підстав подальше спільне життя є неможливим. Також позивач просив понесені судові витрати покласти на нього. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без їхньої присутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла заява від [PERSON] про розгляд справи без її присутності. Позовні вимоги визнає. Підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 29.06.2022 року зареєстрували шлюб у Броварському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом №436. За час перебування у шлюбі дітей не мають. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. Позивач підтвердив поданою заявою, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, позивач миритись не бажає, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved