Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною заявою в якій просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, і стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] понесені нею у справі судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, вона раніше перебувала у шлюбі з відповідачем і в 2003 році у них народилася дитина - [PERSON] . Після цього, в 2004 році шлюб було розірвано. В подальшому у 2014 році у них поза шлюбом народилася донька [PERSON] . Відповідач є батьком дитини, однак не було подано заяви в органи державної реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію батьківства, тому відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України, за її вказівкою. Подання відповідачем відповідної заяви затягується з надуманих причин і тому вона була вимушена звернутись до суду. Домовленості з приводу участі батька в утриманні доньки не досягнуто. З відповідачем вона проживає окремо, дочка проживає із нею та знаходиться на її повному утриманні. Позовна заява надійшла до суду 21.07.2025. Головуючий суддя своєю ухвалою від 29.07.2025, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у даній справі. У підготовчому судовому засіданні 15.08.2025, враховуючи заявлене та підтримане клопотання позивачкою [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та письмову заяву відповідача [PERSON] , відповідно до якої він визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти призначення судової молекулярної експертизи (а.с.30), ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області було призначено молекулярно - генетичну експертизу для визначення походження [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи доручено Державній спеціалізованій установі «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». Відібрання зразків генетичного матеріалу доручено експертам Державної спе\-ці\-а\-лі\-зо\-ва\-ної установи «Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи». Провадження у справі було зупинено до отримання судом експертного висновку. 25.08.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив в якому він визнає позовні вимоги щодо батьківства, та частково визнає позовні вимоги щодо стягнення аліментів, посилаючись на те, що не погоджується з тим? що його дочка знаходиться на повному утриманні позивачки і те, що він не приймає ніякої участі в утриманні дочки, домовленості з приводу участі батька в утриманні дочки не досягнуто. Зазначає, що він перебуває у іншому шлюбі, від якого у нього є троє дітей, двоє із них [PERSON] та [PERSON] навчаються у вищому навчальному закладі, а донька [PERSON] є неповнолітньою, діти перебувають на його утриманні, а тому його діти не повинні зазнати невиправданого позбавлення надмірного розміру на їх утримання внаслідок присудження позивачу (а.с.40-41). 03.02.2026 до суду надійшов лист від начальника Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» про повернення без виконання ухвали Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2025 року ( вих.402 від 09.09.2025) про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , в зв`язку з ненадходженням біологічних зразків (а.с.52). 04.02.2026 до суду надійшов лист від експерта Державної спе\-ці\-а\-лі\-зо\-ва\-ної установи «Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи» про не виконання ухвали Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2025 року про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства щодо дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки у зв`язку з повторною неявкою відповідача [PERSON] у призначений час 26.01.2026, відбір зразків не відбувся (а.с 57). Враховуючи обставини, що викликали зупинення провадження усунуті, повідомлення про неможливість проведення експертизи, в зв`язку з ненадходженням біологічних зразків та повторною неявкою відповідача [PERSON] , суд 09.02.2026 вирішив за необхідне провадження у справі поновити та призначити підготовче судове засідання на 18.02.2026. Позивач та її представник, відповідач 18.02.2026 в підготовче судове засідання не з`явились. 18.02.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.02.2026, яке відкладалось на 16.03.2026 через неявку відповідача. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Матвійчук А. С., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання 16.03.2026 не з`явились. Представником позивача надана заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання 27.02.2026 та 16.03.2026 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.2014, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.2003 [PERSON] народився [INFO] , батьками записані: батько [PERSON] мати [PERSON] (а.с.13). Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану, державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , була проведена відділом 22.02.2014, актовий запис вчинений 28 лютого 2014 14:57:02 № 00114513312, номер актового запису 2, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька дитини зазначені зі слів матері, а саме: батьком зазначений « [PERSON] » (а.с. 11-11, зворот). Згідно з довідкою № 755 від 11.07.2025 про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованими значяться: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Відповідно до витягу з порталу «ДІЯ», видане свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 23.12.2004, відповідно до якого шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірвано (а.с.14-15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] (а.с.42). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , батьком записаний [PERSON] (а.с.43). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , народилась [INFO] , батьком записаний [PERSON] (а.с.44). Відповідно до довідок № 251 від 18.08.2025 та № 202 від 19.08.2025 [PERSON] , дійсно є студентом 3 курсу, денної форми навчання, за державним замовленням Національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т. Г. Шевченка, а [PERSON] є студентом бакалаврату/магістратури природничо-математичного факультету денної форми навчання Національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т. Г. Шевченка, термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028 (а.с. 45). Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 5 СК України Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За змістом ст. 128 СК України закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. В даній справі призначалася за клопотанням позивачки судова молекулярно-генетична експертиза, яка не була проведена через повторну неявку відповідача [PERSON] до експертної установи та, відповідно, в зв`язку з ненадходженням біологічних зразків для їх дослідження. Вказана експертиза в даній категорії справ дозволяє на сьогоднішній день з 99% впевненістю визначити походження дитини від чоловіка чи жінки та є надійним засобом доказування на підтвердження заявлених вимог. Відповідач, після призначеної судом експертизи, надав заяву про визнання позовних вимог в частині його батьківства, тобто підтвердив, що він є біологічним батьком [PERSON] . І в цій частині, з урахуванням наданих раніше заяв, ігнорування відповідачем проведення експертизи, на яку він погодився, визнання позову відповідачем в цій частині, суд визнає, що в достатній мірі підтверджено походження [PERSON] від відповідача [PERSON] . Таким чином, на підставі вимог діючого законодавства, наданих доказів, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог про визнання батьківства. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС. У зв`язку з визнанням батьківства відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення похідних вимог, а саме внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON] , а саме: в графі батько записати « [PERSON] , громадянин України, РНОКПП [NUMBER] ». За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Під поняттям аліменти законодавство передбачає усі належні види утримання, які повинна отримати дитина, зокрема, харчування, одяг, медичне забезпечення, сплату за дитину комунальних послуг, витрати на відпочинок тощо. Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено той факт, що малолітня донька [PERSON] проживає та зареєстрована з матір`ю. У відповідача є інша сім`я. Відомостей та доказів утримання відповідачем неповнолітньої дочки [PERSON] , суду не надано. Таким чином мати дитини [PERSON] має право на стягнення аліментів, а батько дитини [PERSON] зобов`язаний та може надавати таку допомогу. При вирішенні питання про спроможність відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дитини, суд також виходить з того, що у відповідача є неповнолітня дитина [PERSON] 2011 р.н., та за наданими довідками його повнолітні діти [PERSON] та [PERSON] навчаються у вищих навчальних закладах, інших утриманців він не має. При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що наявність у нього двох повнолітніх дітей, яких він можливо утримує, окрім наданих довідок про навчання, нічим не підтверджено і не є тією безумовною підставою для стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж той, який просить позивачка, а також, що такий розмір буде для нього надмірним тягарем, або призведе до його неплатоспроможності. Доводи відповідача про те, що розмір аліментів складатиме більше ніж потреби дитини [PERSON] , і що такий розмір надмірно та невиправдано позбавить утримання його інших дітей, є безпідставними, оскільки відповідачем не надано відомості про свої доходи та членів його сім`ї. Враховуючи вимоги закону, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпеченнясуд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги в частині визнання батьківства визнав до початку розгляду справи по суті, то з нього на користь позивачки необхідно стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн, а з державного бюджету має бути повернуто позивачці судовий збір у розмірі 605,60 грн. Крім того, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого, станом на дату звернення до суду 21.07.2025 складали 1211,20 грн.

Outcome: approved