Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

27 березня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Грибан Жанна Володимирівна звернулась до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, поданою через систему "електронний суд" до відповідачів [PERSON] , виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради, третя особа виконавчий комітет Луцької міської ради, про визначення місця проживання дитини, встановлення порядку спілкування з дитиною. Свої вимоги обгрунтовує тим, що перебувала в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 19 вересня 2020 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 949, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.03.2023 року. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради № 8 від 07.02.2025 року було затверджено висновок служби у справах дітей про участь батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] . Зазначеним висновком встановлено графік зустрічей [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: - проводити зустрічі з дочкою з 12:00 першого дня до 15:00 другого дня, кожну другу суботу/неділю місяця, з можливістю ночівлі дитини, за місцем проживання бабусі та дідуся (батьків батька); - побачення батька з дочкою, два рази на тиждень, в узгоджені батьками дні з 10.00 години по 20.00 годину, на нейтральній території, з можливістю відвідування розважальних закладів, без присутності матері; - необмежене спілкування засобами телефонного зв`язку дитини з батьком; - проведення святкових днів (Дні народження, Великдень, Різдво, Новий рік, та ін.) за домовленістю батьків. Позивач вважає встановлений виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради графік участі у вихованні та спілкуванні з донькою таким, що суперечить інтересам малолітньої дитини та нормам діючого законодавства, а тому звернулась до суду з позовом щодо порядок спілкування батька з донькою, а також визначення місця проживання дитини. 11 квітня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2025 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи - виконавчий комітет Підгайцівської сільської ради, виконавчий комітет Луцької міської ради, про встановлення порядку спілкування з дитиноюдо спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради, третя особа виконавчий комітет Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини, встановлення порядку спілкування з дитиноюта об`єднано дані позовні вимоги в одне провадження. В зустрічній позовній заяві, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить [PERSON] просить визначити йому наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а саме: - проведення спільного часу батька з донькою, один раз на місяць, шляхом відвідин дитиною м.Луцьк, та спільного проведення вихідних (субота неділя) з можливістю ночівлі дитини за місцем проживання батька (з п`ятниці 18:00 до неділі 22:00), за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи; - побачення батька з донькою, один раз на місяць, в узгоджені батьками дні з 7.30 (з обов`язковим супроводом дитини до ДНЗ чи школи) до 20.00 години в зимовий час та до 21 години в літній час, на нейтральній території, чи території проживання матері (виключно у випадку хвороби дитини,) з можливістю відвідування розважальних закладів, без присутності матері, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи; - проведення спільного часу батька з донькою, у випадку, якщо дитина перебуває в м.Луцьк з будь-яких причин (відвідування родичів, участь у заходах, перебування з матір`ю тощо), за умови погодження між матір`ю та батьком часу та тривалості спілкування, з можливістю перебування дитини з батьком та його родиною, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи та з урахуванням стану здоров`я дитини; - спілкування з донькою на перший день Різдвяних та Великодніх свят та свята Трійці, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи. Матір та батько дитини кожного року по черзі святкують з дитиною Різдвяні та Великодні свята. Першою Різдвяні та Великодні свята після набарання рішення суду законної сили з дитиною святкує матір, наступного року батько, після чого кожен з батьків святкує свята з дитиною в порядку черговості. З метою спілкування з дитиною на свята, батько попередньо погоджує час з матір`ю, коли напередодні свята він зустрічається з дитиною, щоб відвезти її до м.Луцьк, до місця свого проживання, та повернути дитину після свята до місця проживання дитини, або до місця за вказівкою матері; - спілкування з донькою впродовж шести годин в день народження батька дитини [INFO] , за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи; - спільне святкування матір`ю, батьком та донькою дня народження дитини 13 лютого, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи; - щорічний спільний відпочинок з донькою в літній (або канікулярний зимовий) період протягом двадцяти днів на рік (за домовленістю частинами), з обов`язковим попередженням матері дитини про місце, час та тривалість такого відпочинку; - тричі на літо спільний відпочинок батька та дитини протягом вихідних днів з 18.00 години п`ятниці до 18.00 години суботи, або в інші дні тижня, враховуючи графік роботи батька, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи, з обов`язковим завчасним (не пізніше як за сім календарних дні) попередженням матері дитини про місце, час та тривалість такого відпочинку; - початок побачень дитини з батьком відбувається за місцем знаходження дитини. Завершення побачення дитини з батьком відбувається за фактичним місцем проживання дитини, або у місці, за вказівкою матері; Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2025 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (за зустрічною позовною заявою) виконавчий комітет Петрівської сільської ради. Крім того, 15 вересня 2025 року від позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позовні вимоги викладено в наступній редакції: 1. Визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Луцька Волинської області, з матір`ю [PERSON] . 2. Встановити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] , а саме: 2.1. Один раз на місяць батько забирає доньку для проведення вихідних з можливістю ночівлі дитини за місцем проживання батька після досягнення дочкою шестирічного віку (з п`ятниці 18:00 або суботи 10:00 до неділі 18:00), за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи та з урахуванням стану здоров`я дитини. Місце ночівлі дитини до досягнення нею шестирічного віку визначається за місцем проживання батьків [PERSON] або батьків [PERSON] в порядку черговості за їх домовленістю. Після досягнення шестирічного віку за погодженням між сторонами. 2.2. Один раз на місяць батько приїжджає до місця проживання дитини та проводить із донькою день з 10:00 до 18:00 у погодженому сторонами місці, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи, та з урахуванням стану здоров`я дитини. 2.3. У разі, якщо дитина перебуває в м. Луцьк з будь-яких причин (відвідування родичів, участь у заходах, перебування з матір`ю тощо), батько має право на додаткові зустрічі з донькою у погоджені сторонами дні та години, з можливістю перебування дитини з ним та його родиною, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи та з урахуванням стану здоров`я дитини. 2.4. спілкування з дочкою на Різдвяні, Великодні свята та свята Трійці з 11.00 години до 18.00 години, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи, з урахуванням стану здоров`я дитини, в порядку черговості з матір`ю першого дня святкування. В перший рік після набрання рішення в даній справі законної сили, перший день зазначених свят донька проводить з матір`ю. 2.5. спілкування з дочкою впродовж шести годин в день народження батька дитини - 8 січня, а умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи та з урахуванням стану здоров`я дитини. 2.6 щорічний спільний відпочинок з дочкою в літній період (або інший канікулярний період в порядку щорічного чергування інших періодів між батьками) протягом шістнадцяти днів на рік (за домовленістю частинами), з обов`язковим попередженням матері дитини про місце, час та тривалість такого відпочинку, за умови обов`язкового дотриманням п. 2.9 даної угоди, та з урахуванням стану здоров`я дитини; 2.8. тричі на літо спільний відпочинок протягом вихідних днів з 18.00 години п`ятниці до 18.00 години неділі, або в інші дні тижня, враховуючи графік роботи батька, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи, з урахуванням стану здоров`я дитини, з обов`язковим завчасним (не пізніше як за сім календарних дні) попередженням матері дитини про місце, час та тривалість такого відпочинку, за умови обов`язкового дотриманням п. 2.9 даної угоди. 2.9. необмежене спілкування засобами телефонного зв`язку дитини з батьком; спілкування по відеозв`язку дитини з батьком в узгоджений з матір`ю час. Після забезпечення дитини технічними засоби, які надають можливість її самостійного спілкування з батьком по відеозв`язку, час спілкування є необмеженим, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи. 3. початок побачень дитини з батьком відбувається за місцем знаходження дитини. Завершення побачення дитини з батьком відбувається за фактичним місцем проживання дитини або в місці за вказівкою матері. 4. Батьки, кожен зокрема, зобов`язується під час перебування з дочкою дотримуватись правил дорожнього руху, зокрема під час перевезення дитини автомобільним транспортом обов`язковим є використання дитячого автокрісла, інше… 5. Батьки, кожен зокрема, зобов`язується не використовувати "нецензурну лайку (лихослів`я)" та не вживати алкогольні напої в присутності доньки; 6. Сторони зобов`язуються дотримуватись визначеного рішенням суду порядку спілкування з дочкою та не змінювати його на власний розсуд; В судовому засіданні позивач за первісним позовом ( відповідач за зустрічним) [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, Додатково зазначили, що спільний відпочинок дитини з батьком до досягнення шестирічного віку повинен виключати ночівлю доньки за місцем проживання батька, враховуючи вік дитини та вкрай вразливий характер. Відповідач за первісним позовом ( позивач за зустрічним ) [PERSON] та його представник в судовому засіданні підтримали зустрічний позов та заперечували щодо заборони ночівлі доньки за місцем проживання батька, вказуючи, що дитини може залишатись з батьком на ночівлю. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2020 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 949, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.03.2023 року. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Також в ході розгляду справи встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами, малолітня [PERSON] , [INFO] , залишилась проживати з матір`ю [PERSON] . Також встановлено, що за зверненням [PERSON] рішенням виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради № 8 від 07.02.2025 року було затверджено висновок служби у справах дітей про участь батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] . Зазначеним висновком встановлено графік зустрічей [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: - проводити зустрічі з дочкою з 12:00 першого дня до 15:00 другого дня, кожну другу суботу/неділю місяця, з можливістю ночівлі дитини, за місцем проживання бабусі та дідуся (батьків батька); - побачення батька з дочкою, два рази на тиждень, в узгоджені батьками дні з 10.00 години по 20.00 годину, на нейтральній території, з можливістю відвідування розважальних закладів, без присутності матері; - необмежене спілкування засобами телефонного зв`язку дитини з батьком; - проведення святкових днів (Дні народження, Великдень, Різдво, Новий рік, та ін.) за домовленістю батьків. В судовому засіданні також встановлено, що між сторонами дійсно існує спір з приводу участі батька у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції). Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Відповідно до частини другої статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У статті 18 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного збатьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України). Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо після визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею органом опіки та піклування, продовжує існувати спір, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. При вирішенні даного спору суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими правовими актами. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, визначаючи спосіб участі батьків у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Також суд наголошує, що, визначаючи способи участі одного з батьків у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При розгляді даної справи органом опіки та піклування Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області надано суду висновок про участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , затверджений рішенням виконавчого комітету Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 16 січня 2026 року. Відповідно до даного висновку, рекомендовано встановити графік зустрічей батька разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , кожну другу та четверту п`ятницю місяця з 12:00 год до неділі 20:00 год; проведення святкових днів за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] ; необмежене спілкування засобами зв`язку. При вирішенні даного спору, суд враховує вік дитини, відносини, що склались між сторонами, зважує на потреби та інтереси обох батьків, а також те, що встановлений графік спілкування батька з дитиною має створювати можливість для адекватного зв`язку між батьком і дитиною, має сприяти підтриманню родинних зв`язків та гармонійному розвитку дитини за присутності в її житті обох батьків. Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд, вирішуючи спір між сторонами, керується зазначеними вище нормами сімейного законодавства та задовольняючи позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами частково, виходить насамперед з інтересів самої дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні. З урахуванням усіх істотних обставин справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне встановити [PERSON] наступний спосіб спілкування з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] : -проведення спільного часу батька з донькою кожну другу та четверту суботу місяця з 10:00 год до 20:00 год та кожну другу та четверту неділю місяця з 10:00 год до 20:00 год, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи, та з урахуванням стану здоров`я дитини. -проведення спільного часу батька з дочкою на Різдвяні, Великодні свята та свята Трійці з 11.00 години до 18.00 години, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи, з урахуванням стану здоров`я дитини та за погодженнями з матір`ю дитини; -проведення спільного часу батька з дочкою в день народження батька - [INFO] , а умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи та з урахуванням стану здоров`я дитини. -проведення спільного часу батька з дочкою в день народження дитини [INFO] , за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи; -щорічний спільний відпочинок батька з донькою в літній (або канікулярний зимовий) період протягом двадцяти днів на рік (за домовленістю частинами), з обов`язковим попередженням матері дитини про місце, час та тривалість такого відпочинку; -тричі на літо спільний відпочинок батька та дитини протягом вихідних днів, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи, з обов`язковим завчасним (не пізніше як за сім календарних дні) попередженням матері дитини про місце, час та тривалість такого відпочинку; -необмежене спілкування батька з дитиною засобами телефонного та відеозв`язку, за умови не перешкоджання розпорядку дня ДНЗ чи школи. -зустрічі батька з дитини мають відбуватися з урахуванням режиму дня, стану здоров?я, інтересів та бажання дитини. На переконання суду, саме такий графік спілкування батька з донькою не буде суперечити віковим потребам дитини та за сумлінного ставлення батька і матері до виконання своїх батьківських обов`язків має бути на цьому етапі достатнім для забезпечення належної участі батька у процесі виховання дитини та її гармонійного розвитку. Водночас визначений судом графік побачень встановлює баланс між інтересами та потребами дитини, які мають пріоритет, та забезпечення рівності батьків у обов`язках та правах щодо дитини, участі у її вихованні, піклуванні про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Встановлюючи графік побачень батька з дитиною без ночівлі доньки за місцем проживання батька, суд враховує вікові особливості дитини та її психоемоційний стан та інші обов`язкові обставини, що підлягають з`ясуванню та прийняттю. Такий порядок відповідатиме найкращим інтересам дитини та сприятиме формуванню емоційного зв`язку з батьком. Щодо заявленої вимоги за первісним позовом про зобов`язання батьків дотримуватись правил дорожнього руху, не використовувати "нецензурну лайку (лихослів`я)" та не вживати алкогольні напої в присутності доньки, то суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є очевидними речами, які передбачені моральними засадами суспільства та встановленими Сімейним кодексом України обов`язком кожного з батьків дитини піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Приймаючи до уваги відносини, що складись між сторонами, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що реалізація визначених судом способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, яка проживає окремо, повинна відбуватися з дотриманням одночасно певних умов - з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини. Крім того, суд вважає за необхідне рекомендувати батькам попереджати один одного про свої дії щодо дитини, узгоджувати їх з врахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини. Також суд зауважує, що у разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом її здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Також позивачем заявлено в первісному позові вимогу про визначеннямісця проживання доньки з матір`ю [PERSON] . Враховуючи, що відповідач [PERSON] дану позовну вимогу визнає, таке визнання не суперечить закону, суд вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Луцька Волинської області, з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial