Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», далі - Товариство, звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 25.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1517-8551. Зміст договору складають: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого Кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України. [PERSON] була попередньо ознайомлена з істотними умовами договору, відображеними у вказаних документах. На виконання умов Договору, [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор А8668 для підписання Кредитного договору №1517-8551 від 25.02.2025. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 20000,00 грн, строком кредитування на 365 днів. Свої зобов`язання за вказаним Договором ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало повністю та на вказаний відповідачем у особистому кабінеті картковий рахунок перерахувало кошти. Однак [PERSON] взяті на себе зобов`язання згідно з Договором не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка становить 72924,00 грн. Таким чином, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 60924,00 грн, що складається із заборгованості за кредитом 20000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами 40144,00 грн та заборгованості по комісії 780,00 грн. Також, позивачем на підставі ст.. 625 ЦК України нараховано проценти річних у сумі 12000,00 грн, які також позивачем заявлено до стягнення. У судове засідання представник позивача не з`явився. Натомість, разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника товариства, в якій вказав, що товариство повністю підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. ( а.с. 9) Відповідач [PERSON] у судове засідання, будучи, у розумінні положень ст.. 128 ЦПК України, належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов, чи пояснень по суті справи, на адресу суду не надіслала (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, у тому числі, шляхом направленя судової повістки на її електронний кабінет, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи відповідач [PERSON] 25.02.2025 уклав із ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Договір про відкриття кредитної лінії № 1517-8551. (див. додатки підсистеми "Електронний суд") Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом [PERSON] , що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Тобто цей правочин був укладений із застосуванням положень ЗУ "Про електронну комерцію", про що прямо зазначено в змісті договору. На це вказують умови, передбачені розділом 3 «Технологія (порядок) укладання Договору. Порядок створення та накладання електронних підписів Сторонами Договору» кредитного договору № 1517-8551. Також, з дослідженого судом вищезазначеного кредитного договору вбачається, що у розділі: 12 " Реквізити сторін" зазначено позичальником « [PERSON] », а також її персональні дані. Наведене свідчить про те, що відповідач надав ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої особисті дані, що є непрямим підтвердженням факту укладення нею кредитного договору. При цьому, суд враховує, що відповідачем не спростовано, що вказані у договорі особисті дані не належать їй, [PERSON] , і не надавались нею кредитору з метою укладення кредитного договору, шляхом підписання одноразовим електронним ідентифікатором. Таким чином, уклавши, шляхом підписання з використанням одноразового ідентифікатора, вищезазначений договір про надання споживчого кредиту, відповідач [PERSON] отримала на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти в сумі 20000,00 грн, строком на 365 днів, із базовим періодом сплати відсотків 28 дні, стандартна % ставка -1,00 % в день, комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми виданого Кредиту (див. додатки підсистеми "Електронний суд"). Перерахунок кредитних коштів здійснювався за реквізитами (банківською карткою) наданими [PERSON] (див. додатки підсистеми "Електронний суд"). При цьому, фактичне отримання відповідачем кредитних коштів, не оспорено. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, то у неї виникла заборгованість у розмірі 72924,00 грн, що складається із заборгованості за кредитом 20000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами 40144,00 грн, заборгованості по комісії 780,00 грн, а також заборгованості, нарахованої на підставі ст.. 625 ЦК України 12000,00 грн, яка підтверджується розрахунком заборгованості за договором. (див. додатки підсистеми "Електронний суд") Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню суми кредиту, нарахованих відсотків за його користування та комісії за видачу, що становить 60924,00 грн, знайшов своє підтвердження, так як її розмір узгоджується із матеріалами справи. Крім цього, позивачем відповідачу [PERSON] нараховано заборгованість за процентами річних, на підставі ст.. 625 ЦК України, у сумі 12000,00 гривень. Водночас суд враховує, що згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахована позивачем на підставі ст.. 625 ЦК України сума процентів річних у розмірі 12000,00 грн не підлягає стягненню. А тому, у цій частині позову, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial