Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики №71888566 у розмірі 21011 грн. 25 коп., суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.06.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №71888566, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6500 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,275% в день, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 975 грн., який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 16.10.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року за умовами якого останній набув право вимоги в тому числі за договором №71888566 від 09.06.2025 року. Відповідно до реєстру прав вимог до договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 21011,25 грн., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 536,25 грн. - сума заборгованості за відсотками, 975 грн. сума заборгованості за комісією, 13000 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. Всупереч умов договору, відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснила відповідного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за договором позики № 71888566 від 09.06.2025 у розмірі 21011,25 грн., що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 02.12.2025 року було відкрите провадження у справі та призначений розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України не надходило. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, які вона не отримала в зв`язку з відсутністю адресата за зареєстрованим місцем проживання, а отже вона вважається належно повідомленою відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Зустрічного позову не пред`явила, заяв та клопотань від її імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України наявні підстави для вирішення судом справи за наявними матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що 09.06.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №71888566, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 87782 (а.с. 11зворот-15). Відповідно до п. 2.2. Договору про надання позики: сума позики становить 6500 грн., строк позики становить 30 днів, процентна ставка (базова, фіксована) за користування позикою становить 0,275 % в день, комісія за надання кредиту 15.00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 975 грн.). Договір позики було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» такий Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідач [PERSON] здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки ( [NUMBER] ), на рахунок якої 09.06.2025 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було перераховано грошові кошти у розмірі 6500 грн. (а.с. 16 зворот). За повідомленням АТ «Державний ощадний банк України» на імя [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , на яку згідно виписки про рух грошових коштів 09.06.2025 року було зараховано кошти в сумі 6500 грн. 16.10.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року за умовами якого останній набув право вимоги в тому числі за договором №71888566 від 09.06.2025 року (а.с.17-19). Відповідно до реєстру прав вимог № 16/10/25-02 до договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 21011,25 грн., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 536,25 грн. - сума заборгованості за відсотками, 975 грн. сума заборгованості за комісією, 13000 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою (а.с.19 зворот-20). До позову додано розрахунок суми заборгованості [PERSON] за період з 15.10.2025 року по 04.11.2025 року, який здійснив позивач, на загальну суму 21011,25 грн., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 536,25 грн. - сума заборгованості за відсотками, 975 грн. сума заборгованості за комісією, 13000 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою (а.с. 6). При цьому, доказів погашення відповідачем [PERSON] вищевказаної заборгованості позивачу ТОВ «Фінпром Маркет», матеріали справи не містять. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Також відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що договір № 71888566 від 09.06.2025 підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим він акцептував пропозицію позикодавця та уклав кредитний договір шляхом введення одноразових ідентифікаторів. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1, 2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, позивач визначив розмір заборгованості, яка утворилася на загальну суму розмірі 21011,25 грн., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 536,25 грн. - сума заборгованості за відсотками, 975 грн. сума заборгованості за комісією, 13000 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. З наданого розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач не здійснював погашення сум за наданим кредитом, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості відповідача перед банком. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №71888566, який був укладений 09.06.2025 року між нею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є позивач, в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги останнього щодо стягнення основного боргу, процентів та комісії підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені, суд зазначає наступне. 15.03.2022 року був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». З розрахунку пені за порушення умов договору №71888566 від 09.06.2025, наданого представником позивача до матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті боргу нарахована в період дії воєнного стану і становить 13000 грн. З огляду на викладене, суд, враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, вважає, що слід відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені з відповідача, яка нарахована у період дії в Україні воєнного стану, оскільки розмір такої неустойки (за наведений період) підлягає списанню кредитодавцем. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №71888566 від 09.06.2025 року, який був укладений між нею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як в обумовлені договором строки, та враховуючи відсутність відомостей про те, що відповідач на час розгляду справи виконала свої зобов`язання за Договором №71888566 перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а в подальшому перед ТОВ «Фінпром Маркет» суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів та дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №579943055.1 від 14.11.2025, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 5), який він просить стягнути з відповідача. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial