Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №627012681 від 20.10.2023 у розмірі 64 765,92 грн; - стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правову допомогу в сумі 7 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Манівео швидка фінансова допомога та [PERSON] було укладено кредитний договір №627012681, який підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 13 600,00 грн та зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору факторингу №28/1118-01 неодноразово продовжувався додатковими угодами, востаннє до 31.12.2024, та відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 264 від 26.12.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, строк дії до 31.12.2024. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до Договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Ейс»» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 627012681. Оскільки відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у нього виникла заборгованість, яка становить 64 765,92 грн та складається з наступного: 13 600,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 51 165,92 грн заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 22.09.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. В обгрунтування поданого відзиву вказує, що відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору №627012681 від 20.10.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ним на суму 13 600,00 грн, а також виконання кредитодавця зобов`язання про перерахунок коштів на рахунок відповідача. Проте не погоджується з розрахунком заборгованості та правомірністю права вимоги ТОВ «ФК «Ейс» до відповідача. За погоджених сторонами умовами договору, також відповідно до Заявки на отримання грошових коштів в кредит від 20.10.2023, довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», строк кредитування становив 30 (тридцять) календарних днів (до 19.11.2023 року), процентна ставка 2,10% в день. Оскільки в матеріалах справи немає доказі продовження відповідачем даного строку, вважає, що стягненню може підлягати сума, нарахована в межах 30 днів, тобто по 19.11.2023 включно в розмірі 2937,60 грн, тобто загальна сума заборгованості складає 16537,60 грн: 13600 грн - тіло кредиту, 2937,60 грн - проценти за користування кредитом. Також вказана сума зазначена у п.8.8. Договору. Кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений 20.10.2023, натомість договір факторингу N?28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов?язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , і у первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючим зобов?язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій (поставки, надання послуг тощо), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Позивачем не надано первинні бухгалтерські документи на підтвердження сплати суми фінансування за договором факторингу №28/1118-01 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». На виконання умов договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було сплачено ТОВ «Таліон Плюс» кошти в сумі 2 708 500,64 грн, згідно платіжної інструкції №7076 від 05.08.2024. Проте позивачем не надано жодного документу, що по цьому договору увійшло право вимоги до [PERSON] , і чи входить у вказану ціну договору сума вимоги до відповідача за договором. 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (Фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт) укладено договір факторингу N? 29/05/25-Е, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» зобов?язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги на загальну суму 258 598 755,46 грн. На виконання умов договору факторингу N? 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було сплачено ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» кошти в сумі 4 437 227,55 грн згідно платіжних інструкцій №243, №245 від 04.06.2025, №246, №247 від 05.06.2025, №248 від 06.06.2025, тобто частково було сплачено ціну договору факторингу. Тобто, доказів оплати прав вимоги ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ТОВ«Фінансова компанія «Ейс» матеріали справи не містять. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов?язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу від 26.12.2023 компанії ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яка, у свою чергу, не передала таке право в подальшому на підставі договору факторингу від 29.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 20.10.2023 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Враховуючи викладені обставини, відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованості за кредитним договором N?627012681 від 20.10.2023 в розмірі 64765,92 грн, оскільки на момент відступлення права вимоги шляхом укладення договору факторингу вимога до боржника не була дійсною і не належала первісному кредитору на момент її відступлення. Щодо витрати на правничу допомогу зазначив, що вважає неспівмірними витрати на правничу допомогу зі складністю справи та їх непропорційність до предмета позову. Понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги N? 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та АБ «Тараненко та партнери»; протоколом погодження вартості послуг; актом прийому-передачі наданих послуг, за яким адвокатським бюро «Тараненко та партнери» надано позивачу послуги: складання позовної заяви до відповідача 2 год. 5000 грн, вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості до відповідача 2 год. 1000 грн, підготовка адвокатського запиту 1 год. 500,00 грн, підготовка та подача клопотання 1 год. 500,00 грн всього на суму 7000 грн. Справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, тому розмір заявлених судових витрат є завищеною. 29.09.2025 на адресу суду від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» - Полякова Олексія Володимировича надійшла відповідь на відзив. В обгрунтування поданої відповіді на відзив представник позивача вказав, що відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 13600,00 грн. на картковий рахунок відповідача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжне доручення № 7dbfdf05-7e2b-46fb-b545-da2104cce612 від 20.10.2023 з відміткою Товариства. Отже, позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 13600,00 грн. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано. ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА (Клієнт) та між ТОВ Таліон Плюс (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (копія долучена до позовної заяви). Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Відповідач не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги 264 від 26.12.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Відповідач неправильно трактував положення договору та дійшов хибного висновку, що передача права вимоги відбувається у момент підписання договору. Насправді ж право вимоги переходить у момент підписання реєстру, який є невід`ємною частиною договору факторингу. Враховуючи викладене, позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки виконав умови договору факторингу та надав відповідні документи. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 627012681 від 20.10.2023. Предметом Договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. 31.07.2024 Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 64765,92 грн.( додаток до позовної заяви). Тобто передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності Договору факторингу до 31.12.2024 р. При цьому жодна норма даного договору не обмежує можливість передачі прав вимог лише тими, які існували до моменту укладення Договору. Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи факторингового договору, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. Отже, право вимоги за Кредитним договором № 627012681 від 20.10.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №29/05/25-Е. Оскільки в договорах факторингу чітко визначено, що моментом набуття права вимоги є підписання Реєстру прав вимог або Реєстру боржників та Акту прийому-передачі реєстру позивач належним чином довів факт переходу права вимоги. Таким чином твердження відповідача на недоведеність переходу права вимоги в зв`язку з тим, що позивачем не долучено докази, що підтверджують оплату договорів факторингу є нікчемними. 22 жовтня 2025 року на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких просить відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. В обгрунтування поданих заперечень вказує, що кредитний договір був укладений 20.10.2023, тобто до набрання законної сили Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому вимога позивача про стягнення штрафних санкцій нарахованих за кредитним договором задоволенню не підлягає з підстав, визначених у п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та відповідно до п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Позивачем не надано первинні бухгалтерські документи на підтвердження сплати суми фінансування за Договором факторингу №28/1118-01 28.11.2018, наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». 31.10.2025 на адресу суду від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» - Полякова Олексія Володимировича надійшли додаткові пояснення, в яких він вказує, що відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом. Кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 20 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Манівео швидка фінансова допомога та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №627012681. Згідно п.2.1 договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 13 600,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ Манівео швидка фінансова допомога (далі - Правила). Пунктом 2.3 договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 13 600,00 грн 20.10.2023 (що є датою надання кредиту). Відповідно до п.2.4 договору, другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Згідно пункту 3.1 договору, позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. У пункті 3.2 сторони погодили, що встановлений в п.3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Для здійснення першої пролонгації за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані проценти за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2 937 грн 60 коп. (п.3.3 договору). Згідно до п.5.1 Договору, кожен окремий транш за цим договором надавається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № 4441-11XX-XXXX-7653, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором Згідно з п.7.1 договору, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 19.11.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Відповідно до п.7.2 договору, в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п.1.1 договору (п.7.2.1 договору); дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2 абор п.9.1.1.7 договору (п.7.2.2 договору). Згідно п. 7.3 договору, кінцева дата повернення (виплати) кредиту 19.11.2028. Відповідно до п.8.1 договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено. Згідно п.8.3 договору, протягом Дисконтного періоду кредитування зобов?язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: за період від дати видачі Кредиту до 19.11.2023 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 262,800 (двісті шістдесят дві цілих вісімдесят десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,720 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка) (п.8.3.1 договору); у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 19.11.2023 р. проценти нараховуються за ставкою 747,340 (сімсот сорок сім цілих триста сорок сотих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,050 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Індивідуальна процента ставка)(п.8.3.2 договору). Пунктом 8.4 договору передбачено, що після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,700 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,980 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Відповідно до п.11.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. Згідно паспорту споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до договору №627012681 від 20.10.2023, кредит виданий на споживчі цілі, тип кредиту - кредитна лінія, сума/ліміт кредиту становить 13 600,00 грн., строк кредитування, днів до 1857 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження). Процентна ставка, процентів річних - дисконтна процентна ставка: 3,65%-766,50%, індивідуальна процентна ставка: 383,25%-766,50%, базова процентна ставка: 766,50%, після закінчення дисконтного періоду: 1087,700%. Загальні витрати за кредитом 2 937,60 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) 16537,60 грн, реальна річна процентна ставка, процентів річних 979,840%. З платіжного доручення від 20.10.2023 та довідки №627012681/23052025/Э від 23.05.2025, вбачається, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" переказало на банківську картку [PERSON] .. 4441-11ХХ-ХХХХ-7653 грошові кошти в загальній сумі 13 600,00 грн згідно договору №627012681. Факт належності [PERSON] картки з номером № [NUMBER] , переказ на цю картку кредитних коштів в сумі 13 600 грн та використання кредитних коштів в розмірі 13 600,00 грн підтверджується відповіддю АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-11417 від 20 серпня 2025 року та доданою до відповіді випискою про рух коштів по вказаній картці. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", за кредитним договором №627012681, [PERSON] 20.10.2023 видано гроші в сумі 13 600,00 грн строком на 30 днів. Заборгованість по тілу кредиту складає 13 600,00 грн., по процентах - 17 932,96 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У пункті 1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (пункту 4.1 Договору). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (пункт 8.1 Договору). Згідно пункту 8.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 договору та закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28.11.2019 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому, інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно змісту якої сторони продовжили строк договору до 31.12.2021. В цій додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2022. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2023. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2024. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 264 від 26.12.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод) ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 31 532,96 грн. На виконання умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» було сплачено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кошти в сумі 2 787 672,85 грн, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2023 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги №264 від 26.12.2023 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 21/0724-01. Згідно п.4.1. договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідності додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 64 765,92 грн. На виконання умов договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було сплачено ТОВ «Таліон Плюс» кошти в сумі 2 708 500,64 грн, згідно платіжних інструкцій №7076 від 05.08.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №627012681, за період по 17.03.2024 [PERSON] нараховано заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 51 164,92 грн, за тілом кредиту - 13 600 грн, а всього 64 765,92 грн. 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Ціна продажу прав вимоги за договором становить 4 437 227,55 грн (п.3.3 договору). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 258 598 755,46 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.05.2025 до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 64 765,92 грн. На виконання умов договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було сплачено ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» кошти в сумі 4 437 227,55 грн згідно платіжних інструкцій №243, №245 від 04.06.2025, №246, №247 від 05.06.2025, №248 від 06.06.2025. З виписки з особового рахунка за кредитним договором № 627012681 від 20.10.2023 наданої ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 05.06.2025 складає 64 765,92 грн: прострочена заборгованість за сумою кредиту 13 600,00 грн, прострочена заборгованість за процентами 51 165,92 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір кредитної лінії №627012681 від 20.10.2023 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням від 20.10.2023 та довідкою №627012681/23052025/Э від 23.05.2025 та їх використання підтверджується випискою по банківському рахунку відповідача. Також, дослідженими судом договорами факторингу, реєстрами відступлення прав вимоги, платіжними інструкціями, актом звірки підтверджено, що право вимоги за кредитним договором №627012681 від 20.10.2023 було відступлено ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на користь ТОВ «Таліон Плюс», яке в подальшому відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу відступило його ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». Матеріали справи не містять доказів визнання судом договору факторингу від 28 листопада 2018 року за №28/1118-01 недійсним. За таких обставин, діє презумпція правомірності правочину, оскільки його недійсність прямо законом також не встановлена. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У даній справі встановлено, що 20.10.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №627012681 строком на 5 років з датою повернення кредиту - 19.11.2028, зі сплатою дисконтної процентної ставки (до 19.11.2023) 0,720% в день та після закінчення дисконтного періоду 2,980 % в день, з можливістю пролонгації дисконтного періоду. Враховуючи вищевикладене, оскільки проценти за користування кредитом нараховані відповідачу на умовах, передбачених договором, та в межах строку дії договору, такі в розмірі 51 165,92 грн підлягають стягненню з [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейс» 64 765,92 гривень заборгованості за кредитним договором №627012681, з яких 13 600,00 гривень - тіло кредиту, 51 165,92 гривень - проценти за користування кредитом. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, додаткову угоду № 25770747520 від 30.05.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 29.05.2025. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 сума гонорару адвоката складається з вартості таких послуг: складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до позичальника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №627012681 від 20.10.2023 - 5 000 гривень (2 години), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] за кредитним договором №627012681 від 20.10.2023 1 000 гривень (2 година), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №627012681 від 20.10.2023 - 500 гривень (1 година), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №627012681 від 20.10.2023 - 500 гривень (1 година). Всього 7 000 грн. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведені приписи, заперечення відповідача щодо співмірності понесених позивачем витрат, категорію справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.

Outcome: approved