Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

04.07.2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача борг за кредитом у розмірі 9600 грн., також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.10.2021 року між [PERSON] та ТОВ «ЗАЙМЕР» укладено Кредитний договір №111910, відповідно до умов якого, ТОВ «ЗАЙМЕР» надав позичальнику кредит на споживчі потреби у сумі 2000 грн. на строк 14 днів під 2% в день або 730% річних. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено Договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №111910 від 28.10.2021, укладеним між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] . Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем виникла кредитна заборгованість, яка станом на 16.04.2025 року складає 9600 грн., з яких: 2000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 7600 грн. прострочена заборгованість за процентами. Враховуючи викладене, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість у загальній сумі 9600 грн., витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 10500 грн. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 15.07.2025 позовну заяву залишено без руху. 04.08.2025 ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 11.09.2025. 11.09.2025 справу було знято з розгляду на 22.10.2025. 22.10.2025 розгляд справи відкладено на 03.12.2025. 27.10.2025 від відповідачки надійшов відзив, де остання просила застосувати строки позовної давності, оскільки виконавчий напис за спірним договором було скасовано, що виключає підстави для його переривання. Крім того зазначає що договір із «Займер» не укладала, і відповідачем не надано доказів про існування договору № 111910, а також фінансові документи щодо отримання грошових коштів. А тому просить в задоволені позову відмовити. 03.12.2025 розгляд справи відкладено на 22.01.2026. 22.01.2026 справу було знято з розгляду на 10.02.2026. 10.02.2026 справу було знято з розгляду на 24.03.2026. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 11.02.2020 року між [PERSON] та ТОВ «ЗАЙМЕР» укладено Кредитний договір №111910, відповідно до умов якого, ТОВ «ЗАЙМЕР» надав позичальнику кредит у сумі 2000 грн. на строк 14 день під 2 % в день або 730 % річних, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) КL9558 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача - [NUMBER] . (а.с.14-16, 10) Згідно інформаційної довідки № 65/06 від 17.06.2025 підписану директором ТОВ «Платежі онлайн» Дмитром Ткаченком, за договором №111910 було проведено транзакцію щодо зарахування грошових коштів у розмірі 2000 грн. (а.с.30) 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено Договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №111910 від 11.02.2020, укладеним між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] (а.с.17-20, 27-29) Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9600 грн., з яких: 2000 грн. - тіло кредитку; 7600 - грн. прострочена заборгованість за процентами. (а.с.9), також це підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором (а.с.8) та розрахунком заборгованості за договором №111910 від 11.02.2020 (а.с.42-46). Позивачем було направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с.7 ) Оцінка суду. Щодо застосування позовної давності, то тут слід зазначити наступне. Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно із ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Так, відповідач заявив про пропуск строку позовної давності, вказавши, що наявність рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20.09.2024 про визнання виконавчого напису № 15087 від 17.12.2021 таким що не підлягає виконанню, не є переривання позовної давності. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Договір про надання фінансового кредиту № 11910 укладений 11.02.2020 строком на 14 днів, тобто до 11.02.2020, тому з 12.02.2020 починає обраховуватися строк позовної давності, оскільки саме з цієї дати починається порушення права позивача. Тобто загальна позовна давність починається з 12.02.2020 та закінчується 12.02.2023. Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Воєнний стан запроваджений з 24.02.2022 і триває донині. Отже, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 воєнний стан на території України, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» із позовною заявою (04.07.2025), суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк позовної давності, оскільки відповідні строки зупинені з 24.02.2022 (коли ще позовна давність за вимогами за кредитним договором не спливла), у зв`язку з введенням воєнного стану. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону. Відповідно до положень ст.12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону). Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки букв, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (постанова Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Так судом встановлено, що договір №111910 про надання кредиту від 11.02.2020 року був підписаний відповідачем по справі [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора: КL9558, що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідача з усіма його істотними умовами. Без здійснення входу відповідача на веб-сайт кредитодавців за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання нею одноразового ідентифікатора у виді смс-повідомлення, укладення кредитного договору було б технічно неможливим. Посилання відповідачки, що нею не укладався договір № 111910 від 11.02.2020, оскільки номер телефону указаний у договорі не її, суд оцінює критично, оскільки відповідачка могла його змінити, більш того, вона не надала суду доказів, що зверталась до органів поліції щодо вчинення відносно неї шахрайських дій. Крім того, [PERSON] було надано рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20.09.2024 про визнання виконавчого напису № 15087 від 17.12.2021 у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезеньов М.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Що вже спростовує, той факт що кредитний договір № 111910 від 11.02.2020 між сторонами не був укладений. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що згідно з умовами укладеного відповідачем [PERSON] договору №111910 від 11.02.2020 року, остання отримала від ТОВ «ЗАЙМЕР» в якості кредиту грошові кошти в сумі 2000 грн.., на строк 14 день під 2 % в день або 730 % річних, проте заборгованість не була погашена. Стосовно заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності фінансових документів щодо отримання кредитних коштів. Так, відповідно до п. 1.1. договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у розмірі 2000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надається строком на 14 днів. Згідно п. 1.3 договору процентна ставка за користування кредитом складає 2,5% в день. Пунктом п. 1.4 договору передбачено, що кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом - № [NUMBER] . Згідно з додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту №111910 від 11.02.2020 року, який є невід`ємною частиною цього договору, ТОВ «ЗАЙМЕР» надало [PERSON] грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту: 2000 грн; строк, на який надано кредит, кількість днів: 14 днів; проценти за користування кредитом 2% в день, сума нарахованих процентів за користування кредитом 560 грн; сума нарахованої пені 5%, до оплати (всього) 2560 грн. Додаток №1 підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора КL9558. Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 17.06.2025 року за вих. №65/06, відповідно до якої 11.02.2020 року о 13:44:13 год. на банківську картку № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 2000 гривень. Заперечуючи щодо отримання кредитних коштів, маючи доступ до свого рахунку, [PERSON] не надала суду жодних доказів про неналежність їй вищевказаної картки. З виписки ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» з особового рахунку за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №111910 від 11.02.2020 року вбачається, що станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за договором становить 9600 гривень, яка складається з:2000 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 7600 гривень - прострочена заборгованість за процентами. Надану позивачем виписку з особового рахунку за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №111910 від 11.02.2020 року, суд оцінює критично, оскільки з неї не вбачається здійснених операцій, окрім того, як зазначає сам позивач, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» не є банківською установою, тому формування виписок по особових рахунках клієнтів у його діяльності не передбачено. З розрахунку заборгованості за договором №111910 від 11.02.2020 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту вбачається, станом на 28.10.2021 року (дата відступлення права вимоги), вбачається, що борг відповідача перед ТОВ «ЗАЙМЕР» станом на дату відступлення права вимоги становив 9600 гривень. Перевіряючи наведений розрахунок, судом встановлено, що відсотки за кредитом у сумі 7600 грн нараховані за період, що перевищує встановлений у договорі №111910 та додатку №1 до нього строку кредитування. Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надається строком на 14 днів. Відповідно до пункту 2.3 договору № 111910 у випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. Крім того, у розділі 4 договору сторони визначили відповідальність сторін та порядок вирішення спорів, зокрема, в п. 4.3 договору, встановлено, що позичальник у разі порушення зобов`язання несе відповідальність лише у вигляді сплати пені в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Отже, умовами договору № 111910 чітко визначено строк кредитування та нарахування процентів за користування кредитом (14 днів), а також відповідальність сторін у разі невиконання умов договору (пеня). Додаткових угод щодо зміни строку кредитування та зміни фіксованої процентної ставки матеріали справи не містять. Таким чином, на думку суду, вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №111910 є обґрунтованими в розмірі заборгованості за кредитом у розмірі 2000 грн та заборгованості за процентами у розмірі 560 грн (2000 грн х 2% х 14). Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 26), позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 646 грн.(що складає 26,67% від задоволеної частини позову) Щодо про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2800 грн., що є пропорційно розміру задоволених позовних вимог (Коефіцієнт задоволення: 26,67%). На підставі ст. ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial