Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3221545 від 23.06.2021 у розмірі 40861 грн. 25 коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3221545, відповідно до умов якого відповідач отримав 10000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти у обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, тому у нього утворилася заборгованість. 29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 76-МЛ/Т, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 3221545 від 23.06.2021. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором № 3221545 від 23.06.2021 не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 40861 грн 25 коп., з яких: 9500 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 30261 грн 25 коп. прострочена заборгованість за сумою відсотків та 1100 грн прострочена заборгованість за комісією. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал». Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що він не погоджується з доводами позивача, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що позивачем до позовної заяви додано договір відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29.092021 з додатками, що мають погоджену сторонами договору бланкетну форму, натомість сам реєстр, в тому числі з зазначеною інформацією про передачу вимоги за кредитним договором № 3221545 від 23.06.2021 матеріали справи не містять, що не надає можливості ототожнити передачу за договором відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021 до нього, [PERSON] , а відтак і ставити вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором. У той же час, як на підставу передачі права вимоги і проведення оплати за договором відступлення прав вимоги № 76-СЛ від 29.09.2021 позивачем додано до матеріалів справи платіжну інструкцію № 4165 від 29.09.2021 на загальну суму 3863357 грн 72 коп., як то відповідає п. 7.1 договору відступлення прав вимоги, натомість він, [PERSON] , критично відноситься до копії вказаного документа, вважає, що позивач вводить суд в оману щодо обставин проведення оплати. Так на офіційному сайті АТ «Сенс Банк» міститься інформація про те, що банк був заснований у 1992 році, з 2001 року здійснював свою діяльність під назвою АТ «Альфа-Банк». У 2022 році було ухвалено рішення про відмову від бренду АТ «Альфа-Банк», здійснено зміну юридичного найменування банку на АТ «Сенс Банк» та створено новий бренд «Sense Bank». На офіційному сайті банку зазначено, що зміна назви юридичної особи (найменування банку) відбудеться з 01.12.2022, водночас у платіжній інструкції № 4165, датованій 29.09.2021, у строчці «Надавач платіжних послуг отримувача» банк отримувача зазначено АТ «Сенс Банк», отже більш ніж за рік до офіційного перенайменування. Також вказав на те, що до позовної заяви додано замість реєстру боржників, як додаток до укладеного договору, витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021, датований лише 13.06.2025, який не відповідає узгодженій формі реєстру боржників згідно додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021 та не є належним та допустимим доказом передачі вимоги за договором № 3221545 від 23.06.2021, що увійшли до реєстру боржників за договором відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021. Окрім того, звернув увагу на те, що за умовами кредитного договору № 3221545 від 23.06.2021, укладеного між ним та ТОВ «Мілоан», була погоджена сплата відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який надавався на 16 днів до 09.07.2021 включно. Відтак у межах строку кредитування до 09.07.2021 відповідач мав, зокрема, повернути позивачу кредит зі сплатою процентів та комісії за видачу кредиту. Починаючи з 10.07.2021 відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивача повернути всю заборгованість за договором. Вважає, що право кредитодавця нараховувати, передбачені договором проценти за договором, припиняється після спливу, визначеного договором, строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. З урахуванням вищевикладеного просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та розгляд справи проводити у його відсутність. Представником ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» надано відповідь на відзив, в якому він вказав, що згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021 ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у загальній сумі 40861 грн 25 коп. Всі дані, вказані у витягу, повністю відповідають договору відступлення права вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021 та вказують на те, що товариство не вносило інші дані, відмінні від тих, які надані ТОВ «Мілоан». Зазначив, що реєстр боржників до договору відступлення прав вимоги, крім відомостей про відповідача, містить персональні дані інших осіб (боржників), тому позивач з метою захисту персональних даних інших боржників надав суду саме витяг з реєстру боржників, який містить дані лише відповідача. Також зазначив, що хоч оплата відповідно до договору відступлення прав вимоги і здійснена 29.09.2021, проте саму платіжну інструкцію за запитом компанії було сформовано 30.06.2023, що зазначено в самій платіжній інструкції, яка міститься в додатках до позовної заяви. Тож дані з банкінгу, а саме дійсна назва банку АТ «Сенс Банк», підтягується за ЄДРПОУ банку станом на дату запиту компанії. Також акцентував увагу на тому, що відповідач, укладаючи договір з ТОВ «Мілоан» та підписуючи його, був ознайомлений з його умовами, строком кредитування, розміром відсоткових ставок та наслідками неналежного виконання умов договору. З урахуванням вищевикладеного просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» у судове зсідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує, просив розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у відзиві на позов просив розгляд справи проводити у його відсутність. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову заперечила з підстав, вказаних у відзиві. Не заперечувала обставин укладення [PERSON] електронного договору та отримання тіла кредиту, як не заперечувала і часткового погашення ним тіла кредиту, комісії та процентів за договором. Вказала, що витрати на адвоката повинна нести сторона, яка скористалася правом на правничу допомогу, при цьому заявлені позивачем витрати вважала завищеними. Вислухавши представника відповідача, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладання мелектронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". З врахуванням викладеного наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.640 ЦК договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Судом встановлено, що 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3221545, що не заперечувалося відповідачем у відзиві на позов та його представником у судовому засіданні. З довідки ТОВ «Мілоан» від 12.06.2025 вбачається, що договір був підписаний [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z66381. Ця обставина також не заперечувалася відповідачем. За даним договором позикодавець передав позичальнику грошові кошти на погоджених умовах, а позичальник зобов`язувався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. За умовами договору сума кредиту становить 10000 грн. (п.1.2 договору) строком на 16 днів з 23.06.2021 (п.1.3 договору). Згідно з п.1.4 договору позичальник мав повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом, остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом 09.07.2021. Пунктом 1.5 договору передбачено, що орієнтована загальна вартість кредиту складає 13100 грн. Відповідно до п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту складає 1100 грн., яка нараховується за ставкою 11 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. За умовами п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом становлять 2000 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 договору визначено, що стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У відповідності до п.2.2.2 договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору. Пунктом 2.2.3 договору передбачено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначені п.1.6 договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій тощо, визначена в п.1.5.2 процента ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 договору; якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах з п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 договору. Умовами договору передбачена також пролонгація строку кредитування. Відповідно до п.2.3.1 договору продовження, вказаного у п.1.3 договору, строку кредитування може відбуватися на пільгових або стандартних (базових) умовах. Пролонгація на пільгових умовах (п.2.3.1.1): позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі-Правила), що розміщені на веб-сайті товариства miloan,ua (далі сайт товариства) за посиланням https:// miloan,ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію з управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п.1.5.2 договору. Пунктом 2.3.1.2 договору визначена пролонгація на стандартних (базових умовах): позичальник має збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій); таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів; у випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Цим же пунктом встановлено, що якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно з платіжним дорученням № 49502412 від 23.06.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на картку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 10000 грн. відповідно до договору № 3221545. Факт отримання грошових коштів за договором не спростовувався відповідачем та не заперечувався його представником у суді. З виписки та розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Мілоан», вбачається, що відповідачеві при видачі кредиту було нараховано комісію у сумі 1100 грн. та до 09.07.2021 нараховані проценти, розмір яких відповідає встановленому у п. 1.5.2 договору. З 10.07.2021 договір було пролонговано на стандартних умовах, а тому з 10.07.2021 по 14.07.2021 відповідачу первісним кредитром нараховано проценти у розмірі, що відповідає п.1.6, 2.3.1.2 договору. 15.07.2021 відповідач [PERSON] сплатив комісію за пролонгацію, частково сплатив тіло кредиту та частково сплатив проценти за договором, чим вчинив дії для пролонгації кредитного договору, визначені у п.2.3.1, п.2.3.1.1. договору. Строк кредитування продовжився до 22.07.2021, проценти нараховані згідно з умовами п. 1.5.2, 2.3.1.1 договору про споживчий кредит. Надалі, в силу п.2.3.1.2 договору, пролонгація відбулася на стандартних умовах, проценти за період з 23.07.2021 нараховувалися відповідно до п. 1.6, п. 2.3.1.2 договору, загальний строк пролонгації на стандартних умовах не перевищує 60 днів. Отже нарахування процентів первісним кредитодавцем здійснено у межах строку кредитування, відповідно до умов укладеного договору. Стороною відповідача правильність розрахунків заборгованості не спростована. Відповідачем не надано доказів виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі, у тому числі доказів, які б підтверджували сплату тіла кредитів, процентів та комісії за надання кредиту. Суд також зазначає, що максимальний розмір денної процентної ставки за договором, укладеним ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» за формулою : ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях, не перевищує 1 %. 29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 76-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників. Згідно з п. 6.2.3. цього договору права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості, при цьому сторони погодили, що виконання новим кредитором та кредитором умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення переходу прав вимоги, додаткового оформлення відступлення прав вимоги у цих випадках не вимагається. Пунктом 3 договору передбачено, що з моменту переходу до нового кредитора прав вимоги відповідно до умов п. 2.3 цього договору, новий кредитор набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) кредитора за цими кредитними договорами. Суду також надано на підтвердження перерахування плати за відступлення права вимоги за договором відступлення прав вимоги копію платіжної інструкції № 41765 від 29.09.2021 з відміткою банку про виконання. Вказана платіжна інструкція сформована 30.06.2025 з використанням системи дистанційного обслуговування, тому назва надавача платіжних послуг АТ «Сенс Банк» вказана станом на дату формування цієї інструкції. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] та право стягнення за кредитним договором № 3221545 від 23.06.2021 заборгованості у загальній сумі 40861 грн 25 коп., з яких: 9500 грн заборгованість по тілу кредиту, 30261 грн 25 коп. заборгованість по відсоткам та 1100 грн заборгованість по комісії. Суд зазначає, що належним чином засвідчений витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги є належним доказом у цій справі, оскільки надання витягів з документів в якості доказів допускається законом. Клопотань про витребування цього документу у повному обсязі відповідач суду не заявляв, також суд зазначає, що подані паперові копії електронних документів є допустимими доказами. Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Правомірність набуття права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 530 ЦПК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.536 ЦПК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, відповідач [PERSON] не виконує умови договору щодо повернення заборгованості за договором споживчого кредиту, що ним не спростовано, а тому з нього на користь позивача, який набув право вимоги, підлягає стягненню заборгованість у розмірі 40861 грн 25 коп., з яких: 9500 грн заборгованість по тілу кредиту, 30261 грн 25 коп. заборгованість по відсоткам та 1100 грн заборгованість по комісії. Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частинами 3,4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат за наявності заперечень учасника справи, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору, укладеного з адвокатським об`єднанням «Апологет», про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025, в якому зазначено, що вартість наданих послуг за 1 справу складає 7000 грн.; копію детального опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025, акт наданих послуг № 1794 від 23.06.2025. Відповідач заперечував співмірність та розумність витрат на оплату послуг адвоката. При вирішенні питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом враховується, що договір про надання правничої допомоги з адвокатським об`єднанням «Апологет» укладений позивачем з метою комплексного супровіду судових справ зі стягнення заборгованості за кредитними договорами, право вимоги щодо яких належить позивачеві, аналогічних позовів адвокатом, як представником позивача, подається велика кількість. Позов до [PERSON] є стандартним, невеликої складності, не потребував здійснення математичного розрахунку, оскільки розрахунок проведений первісним кредитором, правова позиція у справах цієї категорії стала, не потребувала довготривалого пошуку судової практики. Крім позову адвокатом подано також відповідь на відзив, проте складання відповіді на відзив не враховано до вартості послуг, наданих адвокатом, що підтверджується детальним описом наданих послуг до акту № 1794. Участі у судових засіданнях представник позивача не брав, скориставшись правом подання заяви про розгляд справи без його участі. Час, витрачений на надання правничих послуг, вказаний у детальному описі наданих послуг до ату № 1794 є, на думку суду, завищеним. За таких обставин,враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи та беручи до уваги ринкові ціни адвокатських послуг, наявність клопотання представника відповідача про відмову у стягненні витрат на правову допомогу, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн, що відповідатиме принципу розумності та співмірності судових витрат, критерію реальності адвокатських послуг, а також критерію розумності їхнього розміру. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: partial