Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 17530,29 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.09.2021 між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №74-105-864-2-21-Г з ануїтетними платежами. Відповідно до вказаного договору банк надав відповідачеві кредит в розмірі 4906,54 гривень на строк до 16.00 годин 06 вересня 2023 року включно, процентна ставка за користування кредитом складає 10% річних. АТ «МЕГАБАНК» виконано зобов`язання за вказаним кредитним договором шляхом надання позичальнику коштів, що підтверджується випискою з особового рахунку за період з 07.09.2021 по 02.12.2022. Натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим в останнього утворилася заборгованість у загальній сумі 17530,29 гривні, яка складається з заборгованості по кредиту та заборгованості за відсотками та комісії. Право грошової вимоги за договором №74-105-864-2-21-Г перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» на підставі договору про відступлення прав вимоги №GL1N426093. Ухвалою від 24.06.2025 справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, згідно із ст.128 ЦПК України, повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки, що підтверджується зворотними повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07.09.2021 між акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 74-105-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами). Кредит надається на споживчі цілі, а саме шляхом: видачі грошових коштів з каси Банку готівкою (пункт 1.4. Кредитного договору). Пунктом 2.3. Кредитного договору передбачено, що загальний розмір Кредиту становить 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.). Процентна ставка за користування Кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) становить 10% (пункт 2.4. Кредитного договору). Розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, та становить 3,80% (пункт 2.8. Кредитного договору). Як встановлено пунктом 2.9. Кредитного договору розмір щомісячного платежу, грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, становить 843,49 (вісімсот сорок три гривні 49 копійок). Підпунктами 3.1.1. та 3.1.2. пункту 3.1. Кредитного договору передбачено, що Кредитодавець зобов`язується для обліку Кредиту відкрити позичковий рахунок № [NUMBER] ; для обліку нарахованих процентів за Кредитом відкрити рахунок № [NUMBER] . У свою чергу, підпунктами 3.2.1., 3.2.3. пункту 3.2. Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути одержаний Кредит у повному обсязі до 16:00 годин 06 вересня 2023р. Факт отримання позичальником грошових коштів підтверджується випискою з особового рахунку з 07.09.2021 по 02.12.2022. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим останньому нарахована заборгованість у загальній сумі 17530,29 гривень, яка складається з: 3996,67 гривень заборгованість за кредитом, 4845,89 гривень заборгованість по відсоткам, 8687,73 заборгованість за комісіями. 25.06.2024р. відбувся електронний аукціон з продажу право вимоги за кредитними договорами в кількості 95 угод, що укладені з фізичними особами, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №74-105-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 07.09.2021р. 17.07.2024 між первісним кредитором АТ «Мегабанк» та ТОВ «СКС Транс» укладено договір відступлення прав вимоги GL1N426093, відповідно до умов якого до ТОВ «СКС Транс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № №16-411-850-2-20-Г. Таким чином, станом на 16.06.2025р., заборгованість Відповідача перед Позивачем, як правонаступника АТ «МЕГАБАНК» за кредитним договором №74-105-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 07.09.2021р., становить 17 530,29 грн., яка складається з 3 996,67 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4 845,89 грн. заборгованість за відсотками; 8 687,73 грн. заборгованість за комісіями. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії в сумі 8687,73 грн, то суд зважає на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На виконання вимог у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 вказаного Закону Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 цих Правил, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом є витрати споживача, уключаючи комісії. Тож наведеними нормами права передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Умовами укладеного сторонами кредитного договору - інформацією, яка зазначена у кредитному договорі № 74-105-864-2-21-Г від 07.09.2021, передбачено комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, та становить 3,80%. Проте ні цих, ні в інших наявних у справі доказах немає переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена ця щомісячна комісія. І це при тому, що згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, так як її споживач має право отримувати безоплатно. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію, при укладенні кредитного договору. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.11, абз. 1 ч. 2, ч. ч. 4, 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними положення умов договору на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування про його обов`язок щомісячно сплачувати позивачеві комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Зазначене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в Постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитом в сумі 8687,73 грн, а відтак, позовні вимоги ТОВ «СКС Транс» про стягнення з відповідача простроченої комісії є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач не скористався своїми процесуальним правом на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 74-105-864-2-21-Г від 07.09.2021 у розмірі 8842,56 грн, яка складається з: 3 996,67 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4 845,89 грн. заборгованість за відсотками. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Між ТОВ «СКС Транс» та Адвокатським бюро «Юлії Біжко» був укладений договір про надання професійної правничої допомоги № 2 від 13 червня 2026 року. Згідно із п. 2.1 вказаного договору, Адвокатське бюро зобов`язується надати Замовнику професійну правничу допомогу (надалі - «Послуги») у формі захисту прав та інтересів Замовника щодо стягнення з [PERSON] (РНОКППТ: [NUMBER] . адреса: [ADDRESS] ) заборгованості за кредитним договором № 74-105-864-2-21-Г (з анутетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 07.09.2021. За п.8.2 Сума гонорару (винагороди) за Послуги, що надаються Адвокатським бюро, та порядок проведення розрахунків між Сторонами визначається Додатком № 2 до цього Договору. Відповідно до п. 8.3. На визначення розміру гонорару (винагороди) Адвокатського бюро впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання адвокатських послуг (правової допомоги). Пунктом 8.4. Факт надання Послуг підтверджується Актом здачі - прийняття наданих послуг, який підписуються Сторонами та є разом з наданим Адвокатським бюро рахунком підставою для перерахування суми гонорару (винагороди). Акт здачі - прийняття до договору про надання професійної правничої допомоги № 2 від 13 червня 2026 року свідчить, що Адвокатським бюро «Юлії Біжко» надано відповідні юридичні послуги в сумі 10000 грн. Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1221,90 грн (8842,56 грн х 2422,40 грн / 17530,29 грн) та витрати на правову допомогу в розмірі 5044,16 грн (8842,56 грн х 10000,00 грн / 17530,29 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial