Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

03 січня 2024 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від предстаника позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] , Міністерство оборони України, третя особа, без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] про встановлення факту перебування особи на утриманні. Позивач посилається на те, що починаючи з 2019 року вона втратила постійний прибуток, в зв?язку з відсутністю в неї постійного місця роботи та відповідно джерела прибутку. [PERSON] (батько позивачки та її брата) мав критично негативний стан здоров?я, в зв?язку з чим Позивачка була вимушена постійно перебувати поряд з ним в одній будівлі та надавати допомогу. В силу вищезазначених обставин, а саме відсутності місця роботи, постійного джерела прибутку та необхідністю догляду за хворим батьком, єдиною особою, хто починаючи з 2019 року утримував Позивачку являвся її брат [PERSON] . [PERSON] являвся повністю працездатною особою, мав постійний прибуток від ведення домашнього сільськогосподарського господарства та відповідно одноособово забезпечував свою сім?ю, яка, починаючи з 2019 року складалася з його сестри (позивачки) та батька. Після смерті [INFO] [PERSON] , Позивачка продовжила проживати в будинку свого батька, разом зі своїм братом, продовжуючи перебувати на його утриманні, до моменту призову його на військову службу до лав Збройних Сил України, в порядку загальної мобілізації. [INFO] [PERSON] , при виконання військового обов?язку, в наслідок вибухової травми під час військових дій, загинув поблизу міста Бахмут Донецької області, про що було направлено сповіщення про загибель брата на адресу Позивачки. Також сповіщенням сім`ї про загибель брата, видано на ім`я позивачки, [INFO] від 01.09.2022 року. Окрім того брат вказав позивачку, як члена сім`ї та найближчого родича під час проходження військової служби, адже саме на його ім`я військовою частиною [NUMBER] було сповіщено про факт загибелі брата. Після загибелі брата [PERSON] , Позивачка, діючи як його сестра, член родини та відповідно особа, що перебувала на його утриманні, звернулася до Міністерства оборони України, з заявою, про призначення та здійснення на її користь одноразової грошової винагороди та компенсації сум, в зв?язку з загибеллю військовослужбовця. 05.05.2023 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум вирішено повернути на доопрацювання документи [PERSON] , в зв?язку з необхідністю встановлення факту перебування на її утриманні загиблим [PERSON] , з відображенням мети встановлення даного факту саме для отримання грошової винагороди та компенсації сум, в зв?язку з загибеллю військовослужбовця. Враховуючи вищевикладені обставини, у Позивачки виникла необхідність звернутися до суду з вказаною позовною заявою. В доповнення до вищезазначеного, Позивач вважає за доцільне зазначити, що дана заява подається в порядку позовного провадження, так як на даний момент, з приводу вищезазначених правовідносин фактично існує спір про право, який виник між Позивачкою та [PERSON] (відповідачем), який являється повнолітнім сином загиблого [PERSON] та відповідно також вважає себе особою, що має право на отримання грошової винагороди та компенсації сум, в зв?язку з загибеллю батька військовослужбовця. 14 лютого 2024 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача за первісним позовом [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні. У вказаній зустрічній позовній заяві [PERSON] посилається на те, що він постійно перебував на утриманні свого батька [PERSON] , а саме з [PERSON] було стягнуто аліменти до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Також відповідач з 2017 року не мав жодного доходу і по сьогоднішній день офіційно не працевлаштований. Після загибелі батька [PERSON] повністю перебуває на утриманні матері [PERSON] . Протоколом від 02.06.2023 року, подані [PERSON] документи для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року були повернуті на доопрацювання у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт його перебування на утриманні [PERSON] . У зв`язку із цим [PERSON] звертається до суду із вказаною позовною заявою та просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , перебував на утриманні [PERSON] , який загинув [INFO] . Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2024 року у судове засідання було викликано свідків. У судовому засіданні 16.10.2024 року у якості свідків було допитано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] знала [PERSON] , як сусіда і бачила, що [PERSON] спочатку просто приїздила в с.Дмухайлівка періодично, а згодом переїхала на постійне проживання до брата та батька в с.Дмухайлівка. [PERSON] повідомив, що його матір після звільнення у зв`язку із скороченням штату на роботі утримував повністю брат [PERSON] . [PERSON] , як син [PERSON] , рідко допомагав матері, по можливості. [PERSON] зазначила, що мала дружні відносини з родиною [PERSON] і часто приходила в гості, і запевняла, що побут у [PERSON] та її братом [PERSON] був спільний. У судовому засіданні 05.11.2024 року у якості свідків було допитано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] повідомила, що теж як односельчанка бачила, що [PERSON] мешкає разом зі своїм братом [PERSON] , який забезпечував їхнє життя. [PERSON] повідомила, що знає [PERSON] як сестру свого колишнього чоловіка, яка проживає постійно і працює в селищі Магдалинівка. [PERSON] повідомив, що спілкувавсь із родиною [PERSON] та бачив, що побут вівся спільно, [PERSON] готувала, займалась домашніми справами і побутом, а [PERSON] заробляв кошти на утримання батька та сестри. 25 грудня 2025 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , в якій вона вказує, що підтримує задоволення вимог за зустрічною позовною заявою, просить їх задовольнити. 25 грудня 2025 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява представника відповідача (за первісним позовом) [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , про те, що у зустрічній позовній заяві виявлено технічну описку і не вказано точний період перебування на утриманні [PERSON] . У зв`язку з цим 16.01.2026 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області було прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача за первісним позовом [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні, у новій редакції. 11 березня 2026 року у судовому засіданні у якості свідків було допитано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] підтвердив, що навчався з [PERSON] і бачив, що батько [PERSON] приїздив до сина і допомагав йому матеріально та продуктами харчування. [PERSON] вказала, що працювала разом із матір`ю [PERSON] і була свідком того, що [PERSON] надавав [PERSON] кошти на утримання сина [PERSON] . [PERSON] зазначив, що спільно проживає з [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] і у зв`язку з цим був свідком того, що покійний [PERSON] надавав кошти сину [PERSON] , який повністю залежав матеріально від батька. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, посилаючись на викладені обставини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги кожної із сторін. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву, в якій повідомила, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] та зустрічних позовних вимог [PERSON] не заперечує. Вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] фактично проживала разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство, що підтверджується довідкою виконкому Чернеччинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 21.09.2022 року.(т.1, а.с. 14) [INFO] [PERSON] загинув під час виконання захисту Батьківщини, що підтверджується Витягом із Наказу командира [NUMBER] окремої механізованої бригади від 27.11.2022 року, Витягом з протоколу №751 від 14.02.2023 року, Довідкою від 16.01.2023 року №3/55, Витягом із Наказу командира військової частини [NUMBER] від 29.11.2022 року №334, Довідкою від 09.01.2023 року №105, Сповіщенням сім`ї №19 від 01.09.2022 року. (т.1, а.с. 17-22) 26.05.2023 року Міністерство оборони України [INFO] повідомило [PERSON] про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги (протокол №7/д від 05.05.2023 року). (т.1, а.с.28-29) Також судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17.11.1997 року, актовий запис №12. (т.1, а.с.88) Згідно рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2015 року з [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] (т.1, а.с. 96-97) Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2024 року підтверджено отримання [PERSON] аліментів від [PERSON] на утримання [PERSON] (т.1, а.с. 98-99) 07.12.2023 року Міністерство оборони України [INFO] повідомило [PERSON] про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги (протокол №9/д від 08.06.2023 року). (т.1, а.с.111-112) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами ч. 1 ст. статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд зазначає, що приписами ч. 5 ст. 17 Конституції України гарантовано те, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Положеннями ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей врегульовано порядок надання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), та серед іншого, вказано: 1. Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) .... військовослужбовців, військовозобов?язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. 2. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов?язків військової служби ...; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби ...». 3. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов?язок і військову службу". Військовозобов?язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов?язок і військову службу", ", указами Президента України. Закону України Про соціальний і правовий захист Положеннями Стаття 16-1-1 військовослужбовців та членів їх сімей врегульовано порядок надання визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги: 1.У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім?ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, служби, та військовозобов?язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання заявником інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування його на утриманні. Повне утримання означає відсутність у члена сім?ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов?язок щодо угримання цього члена сім?ї. Основне значення допомоги необхідно з?ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов?язок щодо утримання цього члена сім?ї. Основне значення допомоги необхідно з?ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-д. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою [PERSON] . Судові витрати розподіляються згідно вимог ст. 141 ЦПК України (пропорційно задоволеним вимогам), а саме з [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а з [PERSON] 1211,20 грн.

Outcome: approved