Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

25 грудня 2025 року представник позивача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» Замкова І.А. звернулася до Самарського районного суду м. Дніпра з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування свої вимог позивач зазначив те, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS] , про проводилась 01.04.2025 року згідно підпункту 1.2.1 ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії, а сама: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки без наявності відповідних договорів про розподіл та передачу електричної енергії підключення до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом «Al» 2*10 та надалі з`єднуються з дротом «Al» 2-2,5 мм, кв., під ПЛ 0,4 КВт опори до струмоприймачів та електропроводки будинку. Порушення продемонстровано споживачу. Відповідач користується електричною енергією без приладу обліку, підключившись накидом дротів на опору. За результатами перевірки 01.04.2025 року було складено Акт про порушення №Дн004229, вказаним актом про порушення було зафіксовано, розкрадання електричної енергії, користування електричною енергією без укладання договору та встановлення комерційного приладу обліку. Акт про порушення відповідач підписав, другий примірник акту про порушення отримав, зауважень чи претензій не зазначив. Відповідач згідно паспорта зареєстрований у будинку [ADDRESS] , фактично проживає у будинку та самовільно підключається до мережі позивача і споживає електричну енергію безкоштовно. Договір розподілу відповідач не укладав, хоча обов`язок укласти договір розподілу передбачено п.2.1.31 ПРРЕЕ, де зазначено, що ініціатором договору споживач про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. Згідно акту про порушення №Дн004229 від 01.04.2025 року відповідача було повідомлено про дату засідання комісії по розгляду складеного акту про порушення та фіксування розкрадання електроенергії, яка була призначена на 15.05.2025 року. 15.05.2025 року за участі відповідача відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення №Дн004229 від 01.04.2025 року, на засіданні комісії відповідач не надав жодних спростувань виявленого розкрадання електричної енергії, не надав пояснення чи скарги щодо самовільного підключення свого будинку до мережі позивача, відсутності укладеного договору та встановленого лічильника, тобто визнав порушення та підписав складений Протокол про нарахування №44/25 від 15.05.2025 року. 15.05.2025 року на засіданні комісії було прийнято рішення про нарахування вартості не облікованої електроенергії в сумі 142744,01 грн., про що було складено Протокол №44/25 від 15.05.2025 року, який відповідач підписав без зауважень. Таким чином, відповідач допустив без облікове споживання електричної енергії, самовільне підключення до мереж оператора системи розподілу та користування без приладу обліку. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 142744,01 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 26 грудня 2025 року справу відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні підстави. Судом встановлено, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS] , про проводилась 01.04.2025 року згідно підпункту 1.2.1 ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії, а сама: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки без наявності відповідних договорів про розподіл та передачу електричної енергії підключення до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом «Al» 2*10 та надалі з`єднаються з дротом «Al» 2-2,5 мм, кв., під ПЛ 0,4 КВт опори до струмоприймачів та електропроводки будинку. Порушення продемонстровано споживачу. Відповідач користується електричною енергією без приладу обліку, підключившись накидом дротів на опору. За результатами перевірки 01.04.2025 року було складено Акт про порушення №Дн004229, вказаним актом про порушення було зафіксовано, розкрадання електричної енергії, користування електричною енергією без укладання договору та встановлення комерційного приладу обліку. Акт про порушення відповідач підписав, другий примірник акту про порушення отримав, зауважень чи претензій не зазначив. Відповідач згідно паспорта зареєстрований у будинку [ADDRESS] , фактично проживає у будинку та самовільно підключається до мережі позивача і споживає електричну енергію безкоштовно. Договір розподілу відповідач не укладав, хоча обов`язок укласти договір розподілу передбачено п.2.1.31 ПРРЕЕ, де зазначено, що ініціатором договору споживач про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. Згідно акту про порушення №Дн004229 від 01.04.2025 року відповідача було повідомлено про дату засідання комісії по розгляду складеного акту про порушення та фіксування розкрадання електроенергії, яка була призначена на 15.05.2025 року. 15.05.2025 року за участі відповідача відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення №Дн004229 від 01.04.2025 року, на засіданні комісії відповідач не надав жодних спростувань виявленого розкрадання електричної енергії, не надав пояснення чи скарги щодо самовільного підключення свого будинку до мережі позивача, відсутності укладеного договору та встановленого лічильника, тобто визнав порушення та підписав складений Протокол про нарахування №44/25 від 15.05.2025 року. 15.05.2025 року на засіданні комісії було прийнято рішення про нарахування вартості не облікованої електроенергії в сумі 142744,01 грн., про що було складено Протокол №44/25 від 15.05.2025 року, який відповідач підписав без зауважень. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. За положеннями ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» та п.48 Правил визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Відповідно до п.48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією. Згідно з п.53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Такі ж положення визначені п. 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 №910) та п 4.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006 року (далі Методики). Відповідно до п.27 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року, відповідач зобов`язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати безперешкодний доступ представникам електропостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об`єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки, для здійснення заходів передбачених Правилами, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них, своєчасно виконувати обґрунтовані вимоги постачальника електроенергії та вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки. Пунктом 6.40 Правил визначено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідач допустив без облікове споживання електричної енергії, самовільне підключення до мереж оператора системи розподілу та користування без приладу обліку. Обставини, які б звільняли відповідача від відповідальності відсутні. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а заподіяні позивачу збитки у розмірі 142744,01 грн., повністю підтверджується письмовими матеріалами справи, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. З приводу вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положенням статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом. Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. За приписами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги; 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію Договору про надання правової допомоги №5986-ДнЕМ від 04.10.2024 року, копію свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю. Представником позивача не надано суду документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, також не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, та будь-яких інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. На думку суду, надані представником позивача документи є недостатнім доказом того, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved