Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Незамай А. Д. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 27 березня 2017 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 95245396000. 25 квітня 2023 року між АТ «Укрсиббанк» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 236, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №95245396000 перейшло до ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 18 121, 08 гривень, з яких: 9 769,09 заборгованість за основним боргом; 8 352,1 заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 95245396000 у розмірі 18 121, 08 гривень та судові витрати у розмірі 3028 гривень. Заочним рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 01 вересня 2025 року задоволено позов ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 13 січня 2026 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, заочне рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 01 вересня 2025 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 17 березня 2026 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Хільчевського С. О. про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача та відкладення судового засідання, оскільки судом не встановлено обставин, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Суд установив, що 27 березня 2019 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 95245396000, згідно якого АТ «Укрсиббанк» надає відповідачу [PERSON] кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов договору. Відповідно до п. 3.1 Договору сума кредиту за договором становить 20 260 гривень. Надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання договору (п. 3.2. Договору). Згідно п. 3.3 Договору кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 20 000 гривень на споживчі цілі шляхом перерахування на безготівковий поточний рахунок позичальника [NUMBER] , відкритий у банку, до якого випущено платіжну картку. Умови відкриття поточного рахунку, до якого випускається платіжна картка та випуску платіжної картки обумовлюється в окремому договорі, що укладається між банком та позичальником; в сумі 260 гривень на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування позичальника, укладеного 27 березня 2019 року з ПрАТ «СК «Кардіф». Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений у Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 25 березня 2023 року (п. 3.5). Розмір ануїтетного платежу становить 1079 гривень. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятися від розміру попередніх платежів (п. 3.6). Ануїтетний платіж повинен сплачуватися щомісячно до 25 числа (включно) кожного місяця (п. 3.7 Договору). Відповідно до п. 3.8 Договору процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 57 % річних. Банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах тарифного плану [PERSON] «Шопінг картка», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку, окремий поточний рахунок № [NUMBER] , до якого випускається платіжна картка у національній валюті України, який використовується та обслуговується згідно Договору та Правил. Картковий рахунок відкривається Банком в дату встановлення ліміту кредитування згідно цього Договору (п. 4.1 Договору). Сторони домовились, що банк може надати позичальнику додатковий кредит (кредитну картку) шляхом встановлення ліміту овердрафту на картковому рахунку позичальника на наступних умовах: -сума ліміту кредитування 8 000 гривень; строк дії ліміту кредитування 24 місяці з Дати встановлення ліміту кредитування (з можливістю подальшої пролонгації); умови встановлення ліміту отримання позичальником в строк, який не перевищує 24 місяців з дати підписання цього Договору, на персональний та безпечний номер телефону позичальника, наданий банку позичальником згідно умов цього договору, інформаційного повідомлення, направленого банком; дата нарахування процентів, комісій, тощо: розрахунок мінімальної суми поповнення карткового рахунку 15 число кожного місяця; дата платежу, до якої позичальник зобов`язується поповнити картковий рахунок на мінімальну суму поповнення карткового рахунку 10 число кожного місяця; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями, для яких діє пільговий період 0,0001 % річних ( п. 4.2 Договору). У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. 25 квітня 2023 року між АТ «Укрссибанк» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 236, відповідно до умов якого АТ «Укрссибанк» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права вимоги, а ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Укрссибанк» права вимоги за кредитними договорами, укладеними між АТ «Укрссибанк» та боржниками, в розмірі заборгованості, що передбачені умовами первинних договорів. Пунктом 3.1 договору факторингу № 236 визначено, що сума фінансування, що надається фактором клієнту від відступлення Прав Вимоги, складає____ % від Суми Прав Вимог, визначеної в Реєстрі Боржників. Для розрахунку Суми фінансування Заборгованості за Правом Вимоги, що виражена в іноземній валюті, перераховується за офіційним курсом НБУ гривні щодо іноземних валют на дату підписання цього Договору. Сума фінансування становить ____ грн. Фактор зобов`язується сплатити Клієнту Суму фінансування одним платежем не пізніше дати підписання Сторонами цього договору (п. 3.2 договору факторингу). Разом із тим, акт приймання-передачі Реєстру боржників від 25 квітня 2023 року не містить відомостей щодо ціни відступлення прав вимоги за договором факторингу № 236 від 25 квітня 2023 року. Таким чином, суд встановив, що договір факторингу № 236 від 25 квітня 2023 року є відплатним, однак позивач не надав належних і допустимих доказів щодо розміру суми фінансування, а також доказів її сплати. Представлений суду витяг з реєстру боржників не містить печатки первісного кредитора та не підписаний представником первісного кредитора АТ «Укрссибанк». Отже, позивач наданими суду письмовими доказами не підтвердив своє право вимоги за Кредитним договором, який укладений між АТ «Укрссибанк» та [PERSON] . Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1ст. 530ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив правовий висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року, справа № 916/2286/16, відповідно до якої відсутність доказів на підтвердження повної оплати за договором факторингу є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволені заяви про стягнення заборгованості. Суд ураховує, що позивач не надав доказів на підтвердження факту відступлення права вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором. Матеріали справи не містять документального підтвердження набуття позивачем права вимоги за Кредитним договором на підставі договору факторингу № 236 від 25 квітня 2023 року, який укладений між АТ «Укрсиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд ураховує, що представник позивача заявив про розгляд справи за його відсутності, будь-яких клопотань не подавав, будь-яких поважних причин неможливості надати докази суду не повідомив. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №755/18920/18). Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №916/2040/20). З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з висновком суду про відмову в задоволенні позову, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Outcome: dismissed