Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінпром Маркет», в особі директора Гедзь О.В., звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту у сумі 16 047,20 гривень та вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 07.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит №71545241, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 6 500,00 гривень. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису «57656», що був надісланий на вказану відповідачем [PERSON] електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням договору кредиту відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. 23.04.2025 року між позикодавцем та відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14771490 до Договору кредиту №71545241, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 12 642,50 гривень на 120 днів та визначили графік погашення заборгованості. 30.05.2025 року між позикодавцем та відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15046723 до Договору кредиту №71545241, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 11 934,00 гривень на 120 днів та визначили графік погашення заборгованості. Додаткові угоди підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора - електронного підпису, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. Позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачеві у власність грошові кошти в розмірі 6 500,00 гривень, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи. Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення коштів по основній сумі боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав. Враховуючи умови Договору кредиту №71545241 від 07.03.2025 р. та додаткової угоди, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 4 915,30 гривень, заборгованість останнього за договором кредиту складає 16 047,20 гривень, зокрема: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 487,50 гривень - сума заборгованості за процентами; 975,00 гривень - сума заборгованості за комісією; 8 084,70 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 гривень - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. В подальшому 16.10.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №16/10/25, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за Договором надання коштів у кредит №71545241 від 07.03.2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25 від 16.10.2025 року до вищезазначеного Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 16 047,20 гривень,з яких: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 487,50 гривень - сума заборгованості за процентами; 975,00 гривень - сума заборгованості за комісією; 8 084,70 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 гривень - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. На час подання позову відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення коштів по основним сумам боргу та сплаті відсотків ні перед кредитодавцев ані перед позивачем. У зв`язку з чим позивач ТОВ «Фінпром Маркет» звернувся до суду. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою у АТ КБ «Приватбанк» витребувано докази відносно [PERSON] , які містять банківську таємницю. 16.03.2026 року на виконання ухвали суду від 01.12.2025 року АТ КБ «Приватбанк» надано відповідь стосовно рахунків [PERSON] , в якій зазначено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Банком також надано виписку по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» адвокат Ткаченко Ю.О. до судового засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.190, ст. 272 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України, ухвалив у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 07.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит №71545241, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає відповідачу кредит в розмірі 6 500,00 гривень строком на 30 днів ( з 07.03.2025 по 05.04.2025 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,25% які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 975,00 гривень). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом відповідача [PERSON] , відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор «57656», що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO] , у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Кредитодавця), проходження ідентифікації за посередництвом системи BankID НБУ, отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля, без надання відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору кредиту та правил надання грошових коштів у кредит - укладання договору кредиту технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п 5.1 Договоу, перед укладанням (підписанням) Договору, Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект Договору, Політикою конфіденційності, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, іншою інформацією про Кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Кредитодавця: інформацію, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних». Згідно до 5.3 Договору, до укладання (підписання) Договору, Позичальнику надається можливість вивчити умови Договору, включаючи усі його суттєві умови (у тому числі ті, які встановлюють детальний розпис загальної вартості Кредиту) шляхом ознайомлення з умовами Оферти, Паспортом споживчого кредиту, інформацією на Сайті тощо. Підписанням договору кредиту відповідач [PERSON] підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. 23.04.2025 року між позикодавцем та відповідачем [PERSON] за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14771490 до Договору кредиту №71545241, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості відповідача в розмірі 12 642,50 гривень на 120 днів та визначили графік погашення заборгованості. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису «17684», що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO]). 30.05.2025 року між позикодавцем та відповідачем [PERSON] за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15046723 до Договору кредиту №71545241, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 11 934,00 гривень на 120 днів та визначили графік погашення заборгованості. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису «05566», що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO] Кредитодавець ідентифікував відповідача [PERSON] за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від "privatbank" за згодою [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) персональні данні останнього, в тому числі електронну адресу, на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис «57656» - 07.03.2025 11:05:28, «17684» - 23.04.2025 09:36:59, «05566» - 30.05.2025 05:17:29, що підтверджується Довідкою про ідентифікацію. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №71545241 від 07.03.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 6 500,00 гривень шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією № ba79e4ec-99a3-44fd-8554-f16a095fa2ce від 07.03.2025 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Згідно листа №16/10/25-14210 від 16.10.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції № ba79e4ec 99a3-44fd-8554-f16a095fa2ce (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору кредиту №71545241. Згідно довідки № КД-000063454 від 16.10.2025 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 07.03.2025 року, сума 6 500,00 гривень за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу ba79e4ec-99a3-44fd-8554-f16a095fa2ce. Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Відповідно до п.6.3 Договору позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманого Кредиту, сплатити проценти в строк, визначений Договором та комісію за надання кредиту, будь-яким доступним йому способом. Отже, укладаючи договір кредиту, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Проте відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення коштів по основній сумі боргу за кредитним Договором, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав. На підставі викладеного, враховуючи викладені вище умови Договору кредиту №71545241 від 07.03.2025 року та додаткової угоди, та здійснені відповідачем [PERSON] платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 4 915,30 гривень, заборгованість останнього за договором кредиту складає 16 047,20 гривень, зокрема: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 487,50 гривень - сума заборгованості за процентами; 975,00 гривень - сума заборгованості за комісією; 8 084,70 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 гривень - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. 16.10.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №16/10/25, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за Договором надання коштів у кредит №71545241 від 07.03.2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25 від 16.10.2025 року до вищезазначеного Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (445) в сумі 16 047,20 гривень, з яких: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 487,50 гривень - сума заборгованості за процентами; 975,00 гривень - сума заборгованості за комісією; 8 084,70 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 гривень - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за кредитним договором та заборгованості за процентами - не виконав ні перед позикодавцем, ні перед позивачем - ТОВ «Фінпром Маркет», що набуло право вимоги за кредитним договором №71545241 від 07.03.2025 року на підставі договору факторингу у загальному розмірі 16 047,20 гривень. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений документ сформований в системі іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах,що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні,новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, позивач ТОВ «Фінпром Маркет» набув право належного кредитора до відповідача [PERSON] за Договором кредиту №71545241 від 07.03.2025 року. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач [PERSON] не виконав свого зобов?язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір кредиту шляхом обміну електронним повідомленням, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти). Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: - пропозиція про укладення кредитного договору (оферти), розміщена на сайті кредитора; - заявка сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; - відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті. Відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомлений і приймає умови договору позики (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, з яким він попередньо уважно ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Крім того, відповідач розумів, що підписує та укладає договір позики на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення). Для підписання і укладення цього правочину був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача. Своїм підписом на договорі відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі й з порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії та неустойки у разі їх наявності, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що договір кредиту №71545241 від 07.03.2025 року підписаний відповідачем [PERSON] відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим він акцептував пропозицію позивача та уклав кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора «57656» на сайті ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», який отримав на свій мобільний телефон. Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків. Доказів визнання кредитного договору недійсними до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів на спростування факту їх підписання відповідачем. Вимоги позивача заявлені на підставі невиконання відповідачем умов договору кредиту №71545241 від 07.03.2025 року. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1049ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, наданий стороною позивача розрахунок заборгованостей не спростований, власних розрахунків останнім не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати боргу та не спростовано зазначених позивачем обставин. Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт набуття права позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» грошової вимоги до відповідача [PERSON] підтверджений матеріалами справи, факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним договором кредиту №71545241 від 07.03.2025 року доведений, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 16 047,20 гривень, вказана заборгованість відповідачем не спростована, тому позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається із матеріалів справи, для надання правничої допомоги між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна» укладено Договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року. Відповідно до Витягу з акту №5ФП про приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21.10.2025 року до Договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, вбачається, що адвокатом надано позивачу професійну правничу допомогу, зокрема за вивчення/збір документації та складання позовної заяви до відповідача [PERSON] , вартість зазначених послуг складає 4 500,00 гривень. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40 гривень. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника [PERSON] суми заборгованості за договором кредиту №71545241 від 07.03.2025 року у загальному розмірі 16 047,20 гривень, витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 4 500,00 гривень та сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved