Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами припинились шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та проживають окремо. У сторін є двоє неповнолітніх дітей. На даний час шлюбних стосунків вони не підтримують, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити її інтересам. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської область від 19.01.2026 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 18.02.2026, яке було відкладене до 09.03.2026. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України ухвалення судового рішення було відкладене до 16.03.2026. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте його представник адвокат Яворський А.В. подав через систему «Електронний суд» заяву, у якій просив розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечили. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Згідно даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.05.2019 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, сторони зареєстрували шлюб 07.05.2019 у Тернопільському міськрайонного відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складений відповідний актовий запис за № 569. У сторін є неповнолітні діти: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Суд встановив із викладених у позовній заяві обставин, що між сторонами погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи наведені обставини та те, що відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Окрім того, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У відповідності із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на зазначені вимоги закону, беручи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути 665,60 грн судового збору, а також позивачу [PERSON] з державного бюджету слід повернути 50% судового збору у розмірі 665,60 грн, сплаченого нею при поданні до суду позовної заяви.

Outcome: approved