Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Мірошниченко О.В. звернулася до суду з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 07.09.1979 року [PERSON] перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 07.09.1979 року сільською радою села Баурчі Чадир-Лунгського району Республіки Молдова, актовий запис № 93. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не має. За час проживання в шлюбі між сторонами виникали сварки та непорозуміння, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Позивач на примирення не згоден, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи наявна заява представника позивача, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. № 35). Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, причину неявки суду не повідомила. Виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач відзив на позов не подала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив на позовну заяву, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити у вищевказаній цивільній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 1979 року Примерією Баурчі Чадир-Лунгського району Республіки Молдова, актовий запис №93, що підтверджується копією дубліката свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , виданого 10 вересня 2025 року Агенством державних послуг (переклад з румунської мови на українську мову) (а.с. № 13). Від шлюбних відносин мають трьох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які на теперішній час є повнолітніми (а. с. № 16, 17, 18). Шлюбне життя подружжя не склалося через сварки та непорозуміння, оскільки мають різні характери та погляди на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Позивач на примирення не згоден, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам, просить розірвати шлюб. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позицію позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є недоцільним, оскільки сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в позовній заяві просить суд судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved