Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - позивач або ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 974380, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 2400,00 грн. 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 21062024, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до відповідача за кредитним договором № 974380 від 02.09.2023. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого за нею утворилася заборгованість у розмірі 17870,40 грн., з яких: 2400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15470,40 грн. - заборгованість за процентами. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати. 08.01.2026 суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 45). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 08.01.2026 на адресу відповідача була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 46). 30.01.2026 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому вона зазначила, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим з урахуванням суми тіла кредиту у розмірі 2400 грн. та завищеним. Зазначає, що загальна сума по кредиту в розмірі 17870,40 грн. не є співрозмірною сумі кредиту у 2400 грн. за кредитним договором № 974380 від 02.09.2023, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Не погоджується із нарахованими відсотками, оскілки відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» процентна ставка не може перевищувати 1%. Просить суд зменшити розмір процентів за вказаним договором до розміру половини отриманих відповідачем кредитних коштів, тобто не більше ніж 1200 грн. Крім того, витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та необґрунтованими та неспівмірними з витраченим часом та обсягом виконаних робіт. Просить у задоволенні позову відмовити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 3600 грн., а також стягнути з позивача на користь відповідача 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 19.02.2026 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначив, що аргументи у відзиві на позовну заяву відповідача є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання за кредитним договором, оскільки відповідач, підписуючи кредитний договір, підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами та правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, а також із нарахуванням процентів та наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Також зазначає, що застосування обмеження у 1% можливе лише після завершення встановленого перехідного періоду. Посилання відповідача виключно на ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» без урахування п. 17 розділу IV є вибірковим тлумаченням норм права та не відповідає чинному на відповідний період правовому регулюванню. Наданий суду розрахунок заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору, а наданий відповідачем контррозрахунок суперечить умовам договору та є помилковим. Наголошує, що витрати позивача на правову допомогу у розмірі 8000 грн. є розумними та доведеними. Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн., то такі витрати не відповідають критеріям розумності та не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та відмовити відповідачу у задоволенні стягнення з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. в повному обсязі. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Так судом встановлено, що 02.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 974380 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» (а.с. 10-13). Вказаний договір укладений в електронній формі з використанням електронного підпису відповідача - одноразового ідентифікатору С855. Відповідно до п.п.1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2 кредитного договору № 974380, ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 2400,00 грн., строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зв сплатою процентів - кожні 30 днів; стандартна процентна ставка складає 2,2% в день, знижена процентна ставка 1,32% в день. Орієнтовна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом складає 21408 грн. п.1.8.1 договору), за зниженою процентною ставкою складає 20774,40 грн. (п.1.8.2 договору). Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. При цьому, суд зазначає, що кредитний договір містить інформацію про узгодження сторонами реквізитів банківського рахунку, на який первісний кредитор мав перерахувати кошти - [NUMBER] (п.2.1 договору). Згідно довідки про ідентифікацію, наданою ТОВ «Селфі Кредит», [PERSON] 02.09.2023 на номер телефону [NUMBER] для підписання кредитного договору було направлено одноразовий ідентифікатор С855 (а.с. 16). 02.09.2023 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 14-15). Сторонами також погоджено графік платежів, що є додатком № 1 до кредитного договору № 974380 від 02.09.2023, який також підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором С855 (а.с. 13 зворот). За змістом листа ТОВ «Пейтек» від 20.10.2025 № 20251020-4866 ТОВ «Пейтек» є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Підприємство отримало ліцензію Національного банку України (раніше 29.05.2023 № 21/990-РК), що переоформлена Національним банком України 24.05.2024. Між товариством та ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 03052022-1 від 2022-05-03. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» 02.09.2023 о 09:46:46 год. на суму 2400,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек» - 48bcdae6-6e66-4664-87bb-d664a0ba0231, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ [NUMBER] (а.с.17). Із наданої АТ «Універсал Банк» інформації вбачається, що на ім`я - [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] ; за період з 02.09.2023 на платіжну картку № [NUMBER] було зарахування коштів у сумі 2400,00 грн. Таким чином, факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів є доведений. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 21.06.2024 становить 17870,40 грн. (а.с. 17 зворот -22). Судом також встановлено, що 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 21062024, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 974380 від 02.09.2023 (а.с. 23-27, 29). Відповідно до Реєстру Боржників за договором факторингу № 21062024 від 21.06.2024 від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17870,40 грн.(а.с. 28). Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором № 21062024 від 21.06.2024. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та необхідність погашення заборгованості, позивач повідомив [PERSON] шляхом направлення вимоги про погашення кредитної заборгованості на поштову адресу відповідача (а.с. 29 зворот). Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено статей 549, 611 Цивільного кодексу України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 2 ст. 625 КК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктами 5 та 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, факт укладення кредитного договору та використання відповідачем кредитних коштів є доведений. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 974380 від 02.09.2023 у розмірі 17870,40 грн. Щодо твердження відповідача про неправомірність нарахування відсотків, суд не приймає до уваги, оскільки факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем, повністю підтверджуються матеріалами справи. У зв`язку із задоволенням позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Адвокатом Усенком М.І., який здійснює адвокатську діяльність у адвокатському об`єднанні «Апологет» здійснювалося представництво ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до: договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025; акту № 74 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 22.12.2025; детального опису наданих послуг до акту № 74 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 позивач поніс 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката (а.с. 32, 33). Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи звернення до суду з позовною заявою, сформованою через електронну систему «Електронний суд», віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved