Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 64998,18 грн, моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн, судового збору у розмірі 1211,20 грн, 4500,00 грн витрат на збір доказів (автотоварознавче дослідження із визначення розміру матеріальної шкоди), а також витрати на правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 травня 2025 року на вулиці Рейгана, із забезпеченим транспортним засобом Volkswagen LТ 35, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода. Власнику транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з. [NUMBER] ), - [PERSON] були завдані матеріальні збитки. 15.07.2025 позивачем від ТДВ «СК «ГАРДІАН» отримано 55218,99 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 64998,18 грн та моральну шкода у розмірі 10000,00 грн. Повідомлення учасників про розгляд справи Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали до електронного кабінету, що підтверджується відповідними довідками. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками на адресу його місця проживання ( [ADDRESS] ). Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою». У силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що поштові відправлення вручені відповідачам та вони є повідомлені про розгляд справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 17.05.2025 о 13 год 15 хв [PERSON] , в м. Києві на перехресті вул. Рейгана - пр. Червоної Калини, керуючи автомобілем «Volkswagen LT35», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] , який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/7885/25 від 11.06.2025 визнано винуватим [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП власник транспортного засобу «Volkswagen LT35», д.н.з. [NUMBER] , був забезпечений в ТДВ «СК «ГАРДІАН» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 220653811. 12.06.2025 позивач уклав Договір про проведення оцінки з СОД ФОП [PERSON] , з метою визначення розміру матеріального збитку, отриманого у зв`язку з пошкодженням належного йому автомобіля. Згідно зі Звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 48/06-25 від 18 червня 2025 року: 1.Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, що оцінюється, марки Skoda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату ДТП 17 травня 2025 р., з урахуванням ПДВ на складові частини, що потребують заміни, становить: 75 779,58 грн. 2.Вартість відновлювального ремонту КТЗ Skoda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату ДТП 17 травня 2025 року, становить: 120217,17 грн. 3.Ринкова вартість КТЗ марки Skoda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування аварійних пошкоджень на дату ДТП 17 травня 2025 року, становить: 254 334,15 грн. 4.Розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ марки Skoda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на дату ДТП 17 травня 2025 року, становить: 70289,68 грн. 15.07.2025 позивач отримав від ТДВ «СК «ГАРДІАН» 55218,99 грн, що підтверджується довідкою про зарахування коштів на рахунок. Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між розміром відновлювального ремонту без урахування зносу і отриманим страховим відшкодуванням, а саме: 120 217,17 грн (вартість відновлюваного ремонту без урахування зносу) - 55 218,99 грн (розмір отриманого страхового відшкодування) = 64 998,18 грн. Норми права та мотиви суду Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Системний аналіз статті 22 ЦК України, частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу. Вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а тому на користь позивача підлягає стягненню відшкодування саме вартості відновлювального ремонту без урахування зносу, а саме різниця між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням (такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 757/54513/16). Відповідно до положень 6. розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року № 3720-IX, який введений в дію з 1 січня 2025 року, договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. Отже, відповідач як винуватець ДТП зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 120 217,17 - 55 218,99 = 64 998,18 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 199/6521/19 Верховний Суд зауважує, що визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. У позовній заяві зазначено, що моральна шкода, завдана позивачу не лише у зв`язку з пошкодженням його майна, яке було засобом пересування та спричинило сильні душевні хвилювання через порушення звичайного порядку життя та обмеження у переміщенні, але й через протиправні дії відповідача, а саме - порушення правил дорожнього руху, внаслідок яких було пошкоджено транспортний засіб позивача. Тому, за внутрішнім переконанням сторони позивача, з урахуванням принципів розумності і справедливості має бути відшкодована у розмірі 10 000 грн. Судом встановлено, що з вини відповідача пошкоджено транспортний засіб позивача, а, отже, очевидним є те, що останній зазнав негативних переживань та емоцій від пошкодження його майна внаслідок дій відповідача. Доказів перебування позивача саме в стресовому стані матеріали справи не містять. Виходячи з критеріїв розумності, виваженості і справедливості суд вважає, що відшкодування спричиненої моральної шкоди у сумі 5000,00 грн є обґрунтованим та достатнім, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому судові витрати покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 130,45 грн (69 998,18*1211,20/74998,18), та витрати на збір доказів (автотоварознавче дослідження із визначення розміру матеріальної шкоди) у розмірі 4 199,99 грн (69 998,18*4500,00 / 74998,18).

Outcome: partial