Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої вимоги мотивує тим, що 22.02.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір №552024. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 37500 грн. строком на 1096 днів (до 22.03.2024), зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір, своїм підписом в заяві.Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 31.01.2025 року було укладено договір №31012025 відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №552024, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] . Зазначають, що заборгованість відповідача перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» складає 67148,94 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 33111,39 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 34037,55 грн. Посилаючись на викладене, просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором в розмірі 67148,94 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу в сумі 16000 грн.. Ухвалою суду від 06.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, судове засідання призначено на 19.11.2025 року, яке було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю доказів його належного сповіщення на 12.03.2026 року. Представник позивача в поданому позові просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Одночасно був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, 22.02.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір №552024. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 37500 грн. строком на 1096 днів (до 22.03.2024), зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір, своїм підписом в заяві. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. 31.01.2025 р. було укладено договір №31012025 відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №552024, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] .. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» складає 67148,94 грн.. При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000 грн.. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано будь-яких квитанцій, платіжних доручень з відміткою банку або інших банківських документі, касових чеків на сплату витрат за правничу допомогу відповідно до встановленого у договорі про надання правової допомоги розмірі суду не надано. Заявлена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 16000 грн. не підтверджена належними доказами. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість в розмірі 67148,94 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 549-551, 599, 624, 625, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial