Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

До Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшла за підсудністю від Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості в розмірі 20650 грн., з яких: сума кредиту 2000 грн., сума процентів за користування кредитом 11150 грн., нараховані позивачем проценти за 130 календарних днів 6500 грн., штрафні санкції 1000 грн., а також просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 4478890 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого на умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідно до п.1.2. кредитного договору, тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 2000 грн., згідно із п. 1.3 договору строк кредиту 352 днів: з 17.03.2024 року по 04.03.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 22 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. У позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 2000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом позовної заяви, 25.10.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, у зв`язку з чим до позивача відповідно до укладеного договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 4478890 від 17.03.2024 року на загальну суму заборгованості 14150 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 2000 грн., заборгованість за процентами 11150 грн., штрафні санкції 1000 грн. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 23 березня 2026 року об 11:30 год., за клопотанням позивача зобов`язано АТ «Універсал Банк» надати суду письмові докази, які містять банківську таємницю. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, враховуючи наступне. Поштове відправлення, адресоване [PERSON] , повернулось на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній». У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про додержання вимог пункту 91-1 Правил, тому суд зазначає, що за змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 17.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - товариство) та [PERSON] (далі - клієнт) було укладено договір №4478890 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - кредитний договір), відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4., 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором, тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 2000,00 гривень. Строк кредитування 352 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 22 дні. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 0,01% за кожен день користування кредитом. На підставі п.п. 2.1, 2.2, 5.4, 5.4.1 кредитного договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 17.03.2024 або 18.03.2024. Клієнт зобов`язаний: у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. У розділі 10 кредитного договору "Реквізити та підписи сторін" зазначено, що [PERSON] підписав договір 17.03.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 28287. Відповідно до паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем 17.03.2024 року, тип кредиту-кредит, сума/ліміт кредиту 2000,00 грн., строк кредитування 352 днів, стандартна процентна ставка, відсотків річних: 912.50% річних (або 2.5% в день). Знижена процента ставка, відсотків річних 3,65% річних (або 0,01% в день). Тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати за кредитом, за стандартною процентною ставкою 17600,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 19600,00 грн. Згідно листа ТзОВ «Пейтек Україна» від 01 листопада 2024 року 20241101-5940, 17 березня 2024 року, 14:22:12 було успішно перераховано кошти в сумі 2000,00 грн., маска картки [NUMBER] . На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «Універсал Банк» 19.03.2026 надіслав суду лист №БТ/Е-8610 від 19.03.2026 р., в якому повідомив, що 17.03.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 2000 грн., одночасно повідомляє, що кошти зараховувались не по реквізитах, а через платіжну систему, тому у банку відсутня інформація, щодо призначення та рахунків відправників. У розрахунку заборгованості за договором №4478890 від 17.03.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 25.10.2024 року зазначено, що [PERSON] має заборгованість по тілу кредиту 2000,00 грн., за процентами за користування кредитом 11150 грн., штрафні санкції 1000, 00 грн. на загальну суму 14150 грн. 25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 25/10/2024, згідно п.1.1 договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» реєстр боржників в кількості 6091. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4478890 в сумі 14150,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11150,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 1000,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. У розрахунку заборгованості за договором №4478890 від 17.03.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, здійсненого позивачем за 130 календарних днів (26.10.2024 - 04.03.2025), відповідач має заборгованість за кредитним договором, що складається із: суми основного боргу, на яку нараховується процентна ставка: 2000,00 грн. та суми нарахованих процентів за користування грошовими коштами: 6500,00 грн. Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором №4478890, ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем матеріали справи не містять. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1. ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із п.1. ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Висновки суду. Судом встановлено, що наявними у справі доказами підтверджено, що первісний кредитор ТОВ «Лінеура Україна» виконав свої зобов`язання перед відповідачем належним чином, надавши останньому кредитні кошти, натомість відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором, ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Наявними у справі доказами також підтверджується належним чином відступлення права грошової вимоги до відповідача позивачу у даній справі згідно чинного законодавства. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2000,00 грн. - суми кредиту, 11150,00 грн. - суми процентів за користування кредитом, 6500,00 грн - проценти нараховані позивачем за 130 календарних днів, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 1000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, суд вважає, що нарахування штрафних санкцій в сумі 1000,00 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. Відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 4478890 від 17.03.2024 в розмірі 19650,00 грн., а саме: 2000,00 грн. - сума кредиту, 11150,00 грн. - суми процентів за користування кредитом та 6500,00 грн. - нарахованих позивачем процентів за 130 календарних днів. У решті позовних вимог слід відмовити. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Ч/1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Понесення судових витрат зі сплати судового збору та на надання правової допомоги підтверджується наявними у справі доказами: платіжною інструкцією № 8311 від 04 грудня 2025 року, договором №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, заявкою № 13473 на виконання доручення до договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, ордером на надання правничої допомоги від 04.12.2025. У зв`язку з висновком суду про часткове задоволення позову, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача належить стягнути 2305 грн. 10 коп. (19650 х 2422,40 / 20650) судового збору та 9515,70 грн. (19650 х 10000 / 20650) - витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Outcome: approved