Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

ТзОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором № 504496-КС-002 про надання кредиту від 01.07.2025 року в розмірі 15 800,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 01 липня 2025 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 504496-КС-002 про надання кредиту, що підписаний одноразовим ідентифікатором в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідачці було направлено пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, яку остання прийняла, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документу згідно вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор «UA-6155», який відправлено на номер мобільного телефону відповідачки, зазначений нею в анкеті в особистому кабінеті. Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит в сумі 7 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язалася повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] за № [NUMBER] . Відповідачка на виконання умов вищевказаного договору № 504496-КС-002 про надання кредиту від 01.07.2025 року здійснила часткову сплату боргу на загальну суму 3 840,00 грн., тобто вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору. Однак, на даний час відповідачка кредитні кошти не повернула в повному обсязі та не виконала інші грошові зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 15.02.2026 року у неї виникла заборгованість в розмірі 15 800,00 грн., з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту 6 800,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 5 780,00 грн. та заборгованість по відсотках згідно ст. 625 ЦК України 3 220,00 грн. Оскільки відповідачка добровільно свої зобов`язання за договором належно не виконує, то виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача Мишевська Н.М. згідно довіреності № 7 від 29.10.2025 року (а.с. 68) не з`явилася, в позовній заяві висловила прохання про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку вона отримала 06.03.2026 року (а.с. 81). Також [PERSON] повідомлялася про виклик до суду шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 04.03.2026 року (а.с. 80). За таких обставин суд 24.03.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту № 504496-КС-002 від 01.07.2025 року та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти такий договір, договору № 504496-КС-002 про надання кредиту від 01.07.2025 року та паспорта споживчого кредиту від 01.07.2025 року, що підписані позичальником електронним підписом одноразовими ідентифікаторами «UA-6155» та «UA-2522 (а.с. 15-48), ТзОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн. на строк 16 тижнів на умовах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит до 21.10.2025 року та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п. 2.4 даного кредитного договору, стандартна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 1 % в день. Пунктом 12 договору № 504496-КС-002 про надання кредиту від 01.07.2025 року «Реквізити та підписи сторін» та анкетою клієнта від 13.02.2026 року (а.с. 48) встановлено, що відповідачка для перерахування коштів вказала електронний платіжний засіб за № [NUMBER] . Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, наданого ТОВ «ПрофітГід», [PERSON] 01.07.2025 року на підставі кредитного договору № 504496-КС-002 від 01.07.2025 року було видано кредитні кошти в розмірі 7 000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] (а.с. 51). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 01.07.2025 року відповідачка прийняла пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, підписавши договір № 504496-КС-002 про надання кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «UA-6155» та отримала від ТзОВ «Бізнес Позика» грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний нею при заповненні анкети клієнта щодо бажаного кредиту. Умови кредитування визначені Правилами надання споживчих кредитів для продуктів «Кредит 4 місяці» та «Кредит 6 місяців» (а.с. 52-58), які визначають умови кредитування, права та обов`язки сторін, а також містять іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору. ТзОВ «Бізнес Позика» надало відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, однак остання не дотрималася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. Як вбачається з довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитом у гривні (а.с. 12-14), станом на 13.02.2026 року у відповідачки наявна заборгованість за договором № 504496-КС-002 про надання кредиту від 01.07.2025 року в розмірі 15 800,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 6 800,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 5 780,00 грн. та 3 220,00 грн. штрафні санкції. З цього ж розрахунку встановлено, що [PERSON] з метою погашення кредиту за вищевказаним договором було сплачено кошти на загальну суму 3 840,00 грн. За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з неї на користь ТзОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за договором № 504496-КС-002 про надання кредиту від 01.07.2025 року в розмірі 12 580,00 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту 6 800,00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами 5 780,00 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги ТзОВ «Бізнес Позика» в частині стягнення з відповідачки 3 220,00 грн. штрафних санкцій не підлягають задоволенню з таких підстав, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки штрафні санкції за даним кредитним договором нараховані в період дії на території України воєнного стану, то відповідачка [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь ТзОВ «Бізнес Позика». Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як суд задоволив позовні вимоги позивача на 79,62 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідачки відшкодування сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 5457 від 27.02.2026 року в розмірі 2 662,40 грн. (а.с. 11), який становитиме 2 119,80 грн. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,610,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved