Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

До суду 29.01.2026 надійшов поданий у електронній формі позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник зазначає, що 1012.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 638151996 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору сума наданих позичальникові коштів становить 8 500 грн, у подальшому сума позики була збільшена відповідачкою до 18 900 гривень. Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачеві грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору позики, натомість відповідач належним чином своїх обов`язків за договором не виконала, грошові кошти не повернула. 28.11.2018між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу 28/1118-01, який у подальшому продовжувався додатковими угодами. 05.08.2020 ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, які 31.08.2023 підписали реєстр права вимоги № 11. 11.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уладено договір факторингу, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 638151996. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Ейс» становить 29 328,09 грн, з них 8 103,38 грн - заборгованість по тілу кредиту, 21 274,71 грн - заборгованість за процентами, яка ним не сплачена, 0 грн - штрафні санкіції (пеня, штрафи) за кредитним договором. Тому, покликаючись на статті 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 29 328,09 грн, а також судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень, що у загальному розмірі становить 9 662,40 грн. Ухвалою від 02.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 02.03.2026 та витребувано докази. 23.02.2025 від представника відповідача - адвоката Башинського В.П. надійшов відзив на позовну заяву,у якому зазначає, що дiйсно 10.12.2020 мiж ТОВ «МАНIВЕО ШВИДКА ФIНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою було укладено кредитний договiр № 638151996 на суму 8 500 грн, який за умовами договору вона була повинна погасити протягом 7 (семи) днiв. Але, у зв`язку з фiнансовими труднощами не змогла цього зробити. Щодо подальших кредитних договiр № 3815199б від 16.12,2020 на суму 10 000 грн, та вiд 16.12.2020 на суму 400 грн то вона до них не маю жодного вiдношення, i вважаю, що вони було оформленi шахрайськими дiями працiвникiв цiєї фiнансової установи, чи будь якими iншими особами, маючими доступ до iнформацii щодо первiсного договору кредиту. Кредитнi договори № 638151996 вiд l6.12.2020 на суму 10 000 грн, та від 16.12.2020 на суму 400 грн вона не складала. Kpiм того данi кредитнi договори були укладенi до строку та фактичного погашення нею первiсної суми позики, що для мене було зробити фактично неможливо, тобто вона не погасивши тiло первiсного кредиту на суму 8500 грн, не змогла б оформити подальшi позики на суми 10000 грн та 400 грн, якi начебто надiйшли їй, але вже з iншого транзитного рахунку. Згiдно з умовами договору № 638151996, строк кредитування завершився ще в 2020 роцi, проте Позивач продовжує нараховувати вiдсотки, що є безпiдставним. Вiдповiдно до Закону Украiни, на час воєнного стану за споживчими кредити не нараховуються штрафи та пенi. Загальний строк позовної давності в Україні, протягом якого особа може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав, становить 3 роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). Перебіг цього строку починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Всі дії по кредитному договору № 638151996 мали місце в 2020 році, тобто в даному випадку до даного позову має бути застосовано вимоги ст. 257 ЦК України. Підсумовуючи, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 25.02.2026 від представника позивача Полякова О.В. надійшла відповідь на відзив, якій зазначає, що відповідачем зазначено про застосування строку позовної давності. Позивач вважає, що дане твердження є безпідставним, з огляду на наступне. Позовна давність сплила під час дії воєнного стану та вважається продовженою на строк дії в Україні воєнного стану. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Згідно з п. 19 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тобто, виходячи з вищесказаного, якщо позовна давність спливає під час дії воєнного, надзвичайного стану, то останнім днем строку слід вважати перший робочий день після закінчення періоду дії в Україні воєнного, надзвичайного стану. Кредитним договором № 638151996від 10.12.2020 передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку яка буде застосовуватись в період прострочення. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору. Уклавши Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора. Інформація надана ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Отже, відповідно до позиції Верховного Суду, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування можливе на підставі ст. 625 ЦК України: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Враховуючи порушення Відповідачем зазначених норм матеріального права, що регулюють договірні зобов`язання, та умов договору в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. У Позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст.625 ЦК України). Щодо неотримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 10000 та 400 грн, зазначає що твердження Відповідача є хибними та можна розцінювати як намагання вести суд в оману, у матеріалах справи міститься відповідь з банку з якої вбачаються усі зарахування на банківський рахунок [PERSON] , у зв`язку з чим просить позов задовольнити. 26.02.2026 від представника відповідача адвоката Башинського В.П. надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких вказує, що отримавши відповідь позивача на відзив наполягає, щодо до оформлення кредитних догорів №638151996 від 16.12.2020 на суму 10 000 грн, та від 16.12.2020 на суму 400 грн, відповідачка жодного відношення не має, і вважає, що факт оформлення кредитних договорів позивачем не доведено. Крім того, наполягає, що згідно з умовами договору № 638151996, строк кредитування завершився ще в 2020 році. Згідно з правовою позицією Верховного Суду (постанова від 05.04.2019 р. у справі №175/4753/15-ц), після закінчення строку договору проценти та пеня не нараховуються. Позивач же продовжує нараховувати відсотки, що є безпідставним. Прошу суд врахувати це при винесенні рішення. Також, відповідно до Закону України, на час воєнного стану за споживчими кредитами не нараховуються штрафи та пені. Категорично заперечує, щодо доводів позивача стосовно загального строку позовної давності. Загальний строк позовної давності в Україні, протягом якого особа може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав, становить 3 роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). Перебіг цього строку починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Всі дії по кредитному договору №638151996 мали місце в 2020 році, тобто в даному випадку до даного позову має бути застосовано вимоги ст. 257 ЦК України. Тому, просить суд звернути на це увагу, і застосувати до її справи строки позовної давності, тому як доводи позивача стосовно цього не доведені, і трактовані на свій розсуд. 20.02.2026 від представника позивача [PERSON] надійшли додаткової пояснення, згідно яких пояснює алгоритм дій позичальника під час оформлення кредиту та стверджує, що при заповненні Заявки на кредит Відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. З урахуванням наведеного, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та за відсутності належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідних договорів недійсними. Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QRкод - матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації Договору Позичальника. Одноразовий персональний ідентифікатор - MNV58A3P направлено Відповідачу 10.12.2020 о 15:34:22 год. на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор введено Відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 10.12.2020 о 15:35:12. Відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з Договором на Сайті Товариства в Особистому кабінеті. Враховуючи вищевикладене, Позивач надав беззаперечні докази того, що Відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Посилаючись на вищевикладені факти, враховуючи повну цивільну дієздатність Відповідача, відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводам Відповідача, позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та її представник до суду не з`явилися про розгляд справи повідомлені належним чином. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 10.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 638151996 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку платежів, які містять персональні умови кредитування позичальника та загальної для всіх клієнтів кредитодавця, публічної частини про споживчий кредит, що розміщена на веб-сайті Кредитодавця. Позичальник уклав Договір, приєднавшись до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) Кредитного договору, шляхом підписання індивідуальної частини/акцепту, відповідно до розділу V цієї індивідуальної частини. Відповідач добровільно без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на Сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації,

Outcome: approved