Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

короткий виклад обставин справи. 26.01.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі по тексту - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») Білоус Д. В. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1426-2754 від 26.07.2024 в розмірі 55 000 грн й судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.07.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» й [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1426-2754. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 11 000 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15, 00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1, 20 % в день; стандартна % ставка 1, 50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, натомість остання не повернула в повному обсязі кредит й не виконала інших грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість 55 000 грн, з яких: 11 000 грн тіло кредиту, 44 000 грн проценти. З огляду на те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, не погашає заборгованість за кредитним договором, представник позивача просить, серед іншого, позов задовольнити. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1426-2754 від 26.07.2024 в розмірі 55 000 грн, судові витрати, пов`язані з розглядом справи 2 662, 40 грн судового збору. Процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 26.01.2026. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Гриновець О. Б. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 28.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження в справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ухвали суду від 18.02.2026 судове засідання відкладалося з підстав, визначених у такій. Позиція учасників справи. 16.03.2026 представник [PERSON] адвокат Терлюк О. Я. подав до суду письмові пояснення у справі згідно з яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» безпідставним, неправомірним, необгрунтованим й таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Позивач не подав до суду документів, що між сторонами у справі виникли кредитні відносини й що відповідачу були надані грошові кошти в кредит; матеріали справи не містять підтверджень, що саме з долученими до позовної заяви правилами відкриття кредитної лінії ознайомилася й погодилася відповідач, а також те, що вказані документи на момент отримання останньою кредитних коштів містили умови, зокрема, й щодо сплати простроченого тіла кредиту; в довідці про видачу картки не зазначено хто її підписував та чи мала ця особа право на її підписання; заява-анкета не підтверджує видачу картки, її номер, надання грошових коштів на цю картку, відкриття рахунку й зарахування кредиту; правила кредитування, які додані до позову відповідачем не підписані; жодного доказу, який би підтверджував, що банківська картка видавалася [PERSON] й що на цю картку зараховувалися банком грошові кошти надано не було; позивачем не було додано до позову підтвердження відкриття відповідачем рахунку, на який надавався кредит; не були також додані виписки із зазначеного рахунку про рух коштів на підтвердження існування боргу та його розміру; розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, є одностороннім арифметичним відображенням певних сум позивачем й не підтверджує існування тих чи інших фінансових операцій; в позовній заяві ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" навіть не наводить посилань на той факт, що відповідач дійсно отримала гроші готівкою, або іншим чином використала кошти банку й не надає доказів цього; наведене у позовній заяві твердження, що відповідач надала згоду на те, що підписана заява разом із правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту складає між нами договір є безпідставним; відповідач не підписувала правила надання грошових коштів у позику; у матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати, часу одержання відповідачем у електронному вигляді правил відкриття кредитної лінії, тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; позивачем не надано даних щодо номера карткового рахунку відповідача, строку його дії, даних щодо перевипуску картки на новий термін дії. Тож суду не надано підтверджень про запропоновані відповідачу правила відкриття кредитної лінії продукту «На все», відсутні в заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Окрім того, з наданих позивачем доказів не видається можливим встановити факт отримання відповідачем у справі кредитних коштів, суми, в тому числі й у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку; копія заяви не містить відомостей про строк дії кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, порядку здійснення оплати кредиту та процентів по договору, а також самої суми кредитного ліміту. Представник відповідача також зазначає, що згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %, а тому заборгованість за процентами у розмірі 44 000 грн є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] чи її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Білоус Д. В. в судове засідання не з`явилася, разом із позовною заявою подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Так як текст рішення складено 23.03.2026, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 18.03.2026, датою ухвалення рішення є саме 23 березня 2026 року. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд забезпечив сторонам можливість ефективно представляти свою справу в суді. Розгляд справи проводився у відкритому судовому засіданні. Сторони повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення й не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, заразом в силу частин 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом або в цей строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тож якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Встановлені судом фактичні обставини справи. 26.07.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1426-2754 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника [NUMBER] . Відповідно до умов кредитного договору кретидодавець (позивач) взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 11 000 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15, 00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1, 20 % в день; стандартна % ставка 1, 50 % в день. Згідно з п. 2.2 договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а останній зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Згідно з довідки про перерахування суми кредиту й квитанції № 2494465042 видача коштів за кредитним договором № 1426-2754 від 26.07.2024 на суму 11 000 грн здійснювалася за допомогою платіжної системи «LiqPay». Відповідно до розрахунку ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1426-2754 від 26.07.2024 становить 61 688 грн, з яких: 11 000 грн тіло кредиту, 49 038 грн проценти; 1 650 комісія. Застосоване судом законодавство та висновки суду. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отож будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від: 09.09.2020 в справі №732/670/19, 23.03.2020 (справа №404/502/18), 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передавання своїх прав іншій особі за правочином. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази суд визнає належними, допустимими, достовірними й достатніми, оскільки такі містять інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Судом встановлено, що між сторонами 26.07.2024 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1426-2754 шляхом підписання відповідачем такого за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором [NUMBER] . [PERSON] , підписавши електронний договір ознайомилась з його текстом, змістом й погодилася з запропонованими їй умовами користування кредитними коштами, в тому числі розміром та порядком нарахування процентів. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» довело факт отримання [PERSON] кредитних коштів на умовах визначених у договорі, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту й квитанцією № 2494465042. Відповідачем суду не надано належних й допустимих доказів, які б свідчили про сплату нею заборгованості, чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Тож суд не бере до уваги та відхиляє аргументи сторони відповідача, викладені у письмових поясненнях. Водночас 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, та яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. В силу вимог п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. У п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ визначено необхідність надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Отож починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом № 3498-ІХ чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не може перевищувати 1 %. Заразом надавачі фінансових послуг, яким зокрема є позивач, зобов`язувалися привести свою діяльність у відповідність вищевказаних змін. У той же час, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Однак позивач, незважаючи на те, що договір про відкриття кредитної лінії № 1426-2754 від 26.07.2024 укладено після прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ не привів свою діяльність, а також умови укладеного ним договору відповідно до вимог чинного законодавства в частині нарахування щоденної процентної ставки і продовжив після 20.08.2024 нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 1, 5 % в день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначеної законодавством. Зазначені вище дії кредитора безумовно порушували права відповідача, а положення кредитного договору в частині нарахування з 21.08.2024 щоденної відсоткової ставки в розмірі 1, 5 % в день значно перевищують встановлений максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором у розмірі 1 % та були несправедливими, а тому при вирішенні даного спору такі підлягатимуть зміні з врахуванням положень законодавства. Суд погоджується із умовами кредитного договору щодо нарахування відповідачу за період з 26.07.2024 до 08.08.2024 відсотків за користування кредитом в розмірі 1, 20 % на день, які становлять 1 848 грн (14 днів * 132 грн). Крім цього, суд погоджується із умовами кредитного договору щодо нарахування відповідачу за період з 09.08.2024 до 20.08.2024 відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 5 % в день, які становлять 1 980 грн (12 днів * 165 грн). Однак, починаючи з 21.08.2024 щоденний розмір відсотків за кредитом не міг бути більшим за 1% за відсутності домовленості сторін про менший розмір відсотків. Тому за період з 21.08.2024 по 21.05.2025 (в межах позовних вимог) 274 днів, первісний кредитор, виходячи з розміру кредиту 11 000 грн мав право для нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом у розмірі 110 грн в день (1%), а тому розмір заборгованості відповідача по сплаті відсотків за вказаний вище термін, право на стягнення яких має позивач, складає 30 140 грн (274 днів * 110 грн.). З погляду на що суд доходить висновку, що заборгованість відповідача за договором про відкриття кредитної лінії № 1426-2754 від 26.07.2024 становить 44 968 грн, з яких: 11 000 грн - тіло кредиту; 33 968 грн відсотки. Заборгованість за комісією судом не врахована, оскільки позивач покликається на те, що до відповідача застосовано програму лояльності, якою заборгованість за комісією виключено із переліку заборгованості. Отож суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню. Судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 4534 від 19.01.2026 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662, 40 грн. Так як заявлені позовні вимоги задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 176, 78 грн (з розрахунку 44 968 х 2 662, 40/55 000).

Outcome: partial