Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] (далі по тексту - позивачка) звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про розірвання шлюбу, з підстав припинення шлюбних відносин. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 07.03.2023 сторони зареєстрували шлюб у Макарівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 33. У шлюбі сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися, примирення та збереження шлюбу неможливе. За таких обставин, посилаючись на приписи законодавства, позивачка просить суд розірвати шлюб між сторонами. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, 05.03.2026 подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 23.01.2026 позивачка [PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченка М.Ю. від 28.01.2026 матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Чорнобаївського районного суду Черкаської області. До Чорнобаївського районного суду Черкаської області матеріали вказаної цивільної справи надійшли 24.02.2026. Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. 36, 37 ЦПК України, того ж дня було визначено головуючу суддю Шарую Л.О. та передано їй дану справу. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи. Позивачка у судове засідання не з`явилася, 05.03.2026 подала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, 05.03.2026 подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, справу просив розглядати без його участі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина рішення Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України гарантується право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 07.03.2023 між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб у Макарівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 33. Згідно з довідкою виданою головою квартального комітету м. Золотоноша від 22.01.2026 № 79, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , однак за нею не зареєстрований. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу або наявності встановлених ч. 2 ст. 110 СК України перешкод для розірвання шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому, сторони не бажають поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Розподіл судових витрат між сторонами За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Ураховуючи, що до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн (Чек № pyqdcal-VCI від 22.01.2026, АТ "Укрпошта"), а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору - в розмірі 665,60 грн та стягнути з відповідача на користь позивачки інші 50 відсотків сплаченого нею судового збору в розмірі 665,60 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved