Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

22 січня 2026 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягнення від моменту набрання законної сили рішення Чернігівського районного суду у справі від 16 червня 2025 року № 2/748/857/25 і до повноліття дитини, мотивуючи позов тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням суду від 16.06.2025. Під час шлюбу у сторін народилась дитина, яка після розірвання шлюбу проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Позивач не взмозі самостійно забезпечити належний рівень життя дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року провадження у даній справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2025 року (а.с. 6-7). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно довідки Хмільницького старостинського округу Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 9/373 від 15.09.2025 року, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] , разом з нею та на її утриманні проживає без реєстрації [PERSON] , 2024 року народження (а.с.9). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.5 ст.183 СК України - той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки на час розгляду справи місце проживання дитини з позивачем, і враховуючи, що дитина фактично постійно проживає з позивачем, то позивач має право подати позов про стягнення аліментів з батька, який проживає окремо, і це незалежно від того, де зареєстроване місце проживання дитини. Договору про участь в утриманні дитини батьки між собою не укладали. Згідно обраного позивачем виду аліментів, аліменти призначаються у частці від доходу, що відповідає вимогам СК України. Щодо розміру аліментів, то суд виходить з наступного: Суд враховує майновий та сімейний стан відповідача; відсутність у нього інших неповнолітніх дітей та утриманців, відсутність виконавчих листів про стягнення та відсутність підтверджених належним чином інших обтяжуючих грошових зобов`язань, які б мали враховуватись при визначенні матеріальної спроможності відповідача щодо сплати аліментів. Суд враховує положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження (що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину). Суд враховує положення закону щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини свого доходу. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини, не порушить прав сторін. Водночас позивач в позові наголосила на необхідності стягнення з відповідача аліментів в розмірі, який не може бути меншим одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у розмірі, що є не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян законодавством не передбачено. Крім того, позивач просить стягнути аліменти з дня набрання рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16.06.2025 законної сили. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Датою звернення позивача з позовом є 22.01.2026, з якої і мають бути стягнуті аліменти з відповідача. Тому, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , 21.02.2024 року в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн. На підтставі викладеного,

Outcome: partial