Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Стислий виклад обставин справи Представник позивача, адвокат Білий В.С. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 149570,73 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.10.2023 між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Land Rover (державний номерний знак [NUMBER] ). 02.05.2024 постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області [PERSON] визнано винуватою у скоєнні ДТП, яке мало місце 13.02.2024 в с-щі Ворохта, внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Land Rover (державний номерний знак [NUMBER] ), який належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до страхового Акту, складеного на підставі заяви потерпілої особи та Договору добровільного страхування транспортного засобу, визначено суму страхового відшкодування в розмірі 309 570, 73 грн (ПД № 152448 від 29.03.2024), яку було перераховано позивачем на СТО на підставі рахунку ТОВ «Віннер Автормотів» від 26.03.2024. На момент ДТП цивільно правова відповідальність відповідачки була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «СК « ЕТАЛОН» згідно полісу АР № 3121396. Ліміт відповідальності страховика становить 160000, 00 грн, франшиза 0,00 грн. 03.09.2024 рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/7553/24 задоволено позов ПрАТ «СК «УНІКА» та стягнуто з АТ «СК «ЕТАЛОН» 160000, 00 грн. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ціна позову дорівнює сумі виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» за вирахуванням ліміту відповідальності страховика відповідачки та складає 149 570,73 грн. Таким чином з відповідачки як винуватця ДТП підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 149 570,73 грн. та судові витрати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою судді Єрмак Н.Л. від 20.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачці у п?ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 15.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Савчук Г.М. № 35 від 06.01.2026, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Салтівського районного суду міста Харкова Єрмак Н.В. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 354/2314/24 між суддями, внаслідок якого головуючою суддею обрано Ковалюк О.М. Ухвалою судді Ковалюк О.М. від 12.01.2026 дану справу прийнято до провадження, вирішено розгляд справи розпочати спочатку та проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, також призначено підготовче засідання. 19.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та призначено її до судового розгляду по суті. 11.12.2025 від представника відповідачки адвоката Гайтанюк М.М. надійшло до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. ЇЇ представник адвокат Гайтанюк М.М., в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі, однак не погоджується з сумою відшкодування витрат на правничу допомогу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 18.10.2023 між ПрАТ «СК «Уніка» і [PERSON] був укладений сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №021134/4615/0000491, предметом якого є страхування в майнових інтересів страхувальника, що не суперечить закону, пов`язані з володінням користуванням і розпорядження застрахованим транспортним засобом Land Rover Velar державний номерний знак [NUMBER] та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням (а.с.11). Власником транспортного засобу марки Land Rover Velar державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 10). 13.02.2024 по вул. Данила Галицького, 121А в селищі Ворохта Надвірнянського району Івано-Франківської області сталось ДТП за участю автомобіля «ТОЙОТА», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Land Rover Velar державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Land Rover Velar державний номерний знак [NUMBER] , що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА». Згідно з постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.05.2024 у справі № 354/401/24 відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн (а.с.42-45). 13.02.2024 власник пошкодженого транспортного засобу звернулась із заявою на виплату страхового відшкодування № 16804052871 до ПрАТ «СК «УНІКА» (а.с.9). Відповідно до звіту визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №63667 від 03.04.2024 суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ ГРУП», дата оцінки 20.02.2024, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ дорівнює з урахуванням ПДВ, але без врахування втрати товарної вартості 343 885, 53 грн ( а.с. 14-41). Згідно рахунку № 1102311 від 26.03.2024 філії «Віннер ЛЦКА ТОВ «Віннер Автомотів» вартість виконаних робіт становить 309 570, 73 грн (а.с.12-13). Із страхового акта № 16804052871 від 28.03.2024 встановлено, що ПАТ «СК «УНІКА» визначено суму страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 309 570, 73 грн. Відповідно до платіжного доручення №152448 від 29.03.2024 ПАТ «СК «УНІКА» виплачено філії «Віннер ЛЦКА ТОВ «Віннер Автомотів» 309 570, 73 грн страхового відшкодування згідно доручення 021134/4615/0000491 від 18.10.2023 [PERSON] , д.н.з. [NUMBER] ( а.с.8). На момент ДТП цивільно правова відповідальність відповідачки була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «СК « ЕТАЛОН» згідно полісу АР № 3121396, що підтверджується відомостями з ЦБД МТСБУ (а.с.51). Ліміт відповідальності страховика становить 160000, 00 грн. Згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 у справі №910/7553/24, яким задоволено позов ПрАТ «СК «УНІКА», з АТ «СК «ЕТАЛОН» стягнуто 160000,00 грн.(а.с.47-50). Таким чином залишок суми щодо відшкодування збитків, завданих ПрАТ «СК «УНІКА» внаслідок ДТП від 13.02.2024 становить: 309 570, 73 грн (сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА») - 160000, 00 грн(сума страхового відшкодування АТ «СК «ЕТАЛОН») = 149 570, 73 грн. Після виплати страхового відшкодування АТ «СК «ЕТАЛОН» відповідачка повинна була виплатити ПрАТ «СК «УНІКА» 149 570, 73 грн. на відшкодування шкоди, яка не була покрита за рахунок виплати страхового відшкодування. Чого не було зроблено в добровільному порядку. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу стягнення з винуватця ДТП матеріального збитку. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства. Частиною четвертою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено. Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу у визначений ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб, зокрема, шляхом відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята та шоста статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки винною особою в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди постановою суду від 02.05.2024 визнано саме відповідачку [PERSON] , яка керувала транспортним засобом застрахувавши свою цивільно-правову відповідальність відповідно до вимог Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то у зв?язку з цим наявні фактичні та правові підстави для захисту порушеного права позивача шляхом задоволення позову. Позивачем ставиться питання про стягнення з відповідачки різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 149 570, 73 грн. У зв`язку з проведенням виплати ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» потерпілому страхового відшкодування, із врахуванням проведення виплаченого страхового відшкодування АТ «СК «ЕТАЛОН» на суму меншу, ніж проведена виплата страхового відшкодування, до позивача перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах різниці фактично виплаченого позивачем страхового відшкодування, яка становить 149 570,73 грн (309 570,73 грн. 160 000,00 грн). Враховуючи зазначене, суд визнає позовні вимоги підставними і таким, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Статтею 265 ЦПК України передбачено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правову допомогу в сумі 15 000,00 грн, які є видом судових витрат. Вирішуючи дану вимогу, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» в особі голови правління Ульє О.В. та ФОП [PERSON] укладено договір доручення № 1ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги від 01.11.2023. Згідно якого ФОП [PERSON] уклала договір № 2/23ю від 02.11.2023 з адвокатським бюро «Білий» про надання правової допомоги (а.с.52-5). Відповідно до додатку №3 до зазначеного вище договору Адвокатське бюро зобов`язалось провести допустимі законодавством України дії, спрямовані на повернення заборгованості, в т.ч [PERSON] , вартість послуг скаладє 15 000,00 грн (а.с. 56-58). Згідно з Акту (звіту) прийому передачі наданих послуг № 1/35460 до договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 01.11.2023, підписаного 07.11.2024, сторони погодили перелік та загальний розмір вартості наданих правових послуг в сумі 15000,00 грн (а.с.59). Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Окрім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved