Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором,-, посилаючись на те , що 19.03.2023 між ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» та [PERSON] , було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3541319, згідно умов кредитного договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 359 днів, стандартна процентна ставка 1,99% на день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (саме цю картку позичальник зазначив при оформленні кредиту). Відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, допускаючи прострочення сплати чергових платежів, сплачуючи платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи їх взагалі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. 26.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» було укладено договір факторингу №26102023, за яким первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право грошової вимоги за кредитним договором. 09.09.2025 між ТОВ «ФК ПРОФІТ» та ТОВ "ФК "Сіті Колект" уклали договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ "ФК"ПРОФІТ" відступило право грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Сіті Колект» відповідно до договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача за кредитним договором № 3541319 від 19.03.2023, становила 24700 грн, з яких: тіло кредиту 5000 грн, нараховані відсотки - 19700 грн. Враховуючи, що відповідач не вживає заходів до погашення заборгованості, позивач просить стягнути з [PERSON] , вказану суму заборгованості за кредитним договором та понесені ними судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив справу розглядати без участі представника позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 19.03.2023 між [PERSON] ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3541319, відповідно до умов якого, товариство зобов`язалось надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту складає 5000,00 грн, строк кредиту 359 днів, стандартна процентна ставка-1,99% на день, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки визначені в договорі. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом, який підписаний електронним підписом відповідача М435. Договір укладено в електронній формі, відповідач електронним підписом підписала паспорт споживчого кредиту . Факт отримання відповідачем кредитних коштів, підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» від 28.02.2024 за вих. № 20240228-3824, згідно з яким, ТОВ «Пейтек Україна» 19.03.2023 перераховано 5000,00 грн на картку № [NUMBER] . Позикодавець виконав свої зобов"язання щодо надання кредиту, перерахувавши позичальнику кошти. Відповідачка неналежним чином виконувала умови договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого у неї виникла кредитна заборгованість. Розмір заборгованості відповідача [PERSON] , перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 3541319 від 19.03.2023 станом на 26.10.2023, відповідно до якого заборгованість перед ТОВ «Лінеруа Україна», становить 24700 грн, з яких: тіло кредиту - 5000грн, нараховані відсотки - 19700грн. 26.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» (кредитор) та ТОВ «ФК ПРОФІТ» (новий кредитор), укладено договір відступлення прав вимоги №№ 3541319, згідно умов якого кредитор передає новому кредитору за плату права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників 09.09.2025, між ТОВ «ФК ПРОФІТ» (клієнт) та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» (фактор) укладено договір факторингу № ДО-20250909/001, згідно умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги кредитора за кредитними договорами, серед яких вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 24700 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу . Відповідно до копії платіжної інструкції № 1 від 17.09.2025, ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» сплатило ТОВ «ФК ПРОФІТ» 10 07777,00 грн за договором факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025. Відповідачка не спростувала наявність та розмір заборгованості за кредитним договором, однак частково сплачувала кредитні платежі. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , відповідно до укладеного в електронній формі договору про надання споживчого кредиту № 3541319 від 19.03.2023отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень строком на 359 днів, та зобов`язалася повернути його та сплачувати проценти на умовах та в строку визначені договором. Однак, свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не внесла платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушила його умови, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість в загальному розмірі 24700 грн, з яких: тіло кредиту - 5000 грн, нараховані відсотки - 19700грн. Враховуючи , що відповідачка ухиляється від виконання договірних зобов"язань , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1,4ст.137 ЦПК України,витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Сіті Колект» та адвокатом Бацюк О.М. 17.10.2025 укладено договір про надання правової допомоги №25, в заявці про надання правової допомоги № 783 від 25.11.2025 зафіксовано обсяг робіт та послуг наданих адвокатом та їх вартість , відповідно до копії платіжної інструкції № 711 ТОВ «ФК «Сіті Колект» сплачено вартість правової допомоги за зазначеним договором. Беручи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 9000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. . 12, 13, 81, 133, 141, 263- 265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved