Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

В лютому 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 27120 грн. 00 коп. заборгованості за договором №521944-КС-001 про надання кредиту від 09.01.2025 року. В обґрунтування позову посилається на те, що 09.01.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено укладено Договір № 521944-КС-001 про надання кредиту (далі - кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 09.01.2025 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір, яку відповідач прийняла на умовах визначених офертою, а в подальшому ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7301 на номер телефону [NUMBER] , який [PERSON] зазначила у своїй анкеті в особистому кабінеті. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 8000 грн шляхом переказу на її банківську картку № [NUMBER] , яка вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором №521944-КС-001 належним чином не виконувала, її заборгованість за кредитом становить 27120 грн. 00 коп., що складається з: -суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000 грн. 00 коп.; - суми прострочених платежів по процентах - 13520 грн. 00 грн.; - суми заборгованості по відсотках, що нараховані кредитором відповідно до ст. 625 ЦКУ в розмірі 4000 грн.; - суми прострочених платежів за комісією в розмірі 1600 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованність, а також судовий збір в розмірі 2662 грн. 40 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка про час, місце та дату судового засідання повідомлена відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явилася. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.01.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено укладено Договір № 521944-КС-001 про надання кредиту, який підписаний шляхом обміну електронними повідомленнями. Згідно з п. 2. 1. Договору кредиту ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику кредит у розмірі 8000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (далі- кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила). Згідно з п. - п. 2.3. - 2.11. Договору кредиту визначено, що строк кредиту - 24 тижні, процентна ставка є фіксованою та становить 1% в день, комісія за видачу кредиту 1600 грн., загальний розмір наданого кредиту 8000 грн., строк дії договору до 26.06.2025 року, орієнтовна загальна вартість кредиту 19657 грн. 94 коп., орієнтовна загальна процентна ставка 6669,21 процентів, денна процентна ставка 0,86 процентів (а.с. 19-27). Пунктом 4.2.2. сторони на момент укладення Договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Пунктом 4.2.4. кредитного договору визначено, що у разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, зокрема врахувуючи те, що у такому разі умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, водночас Сторони погодили, що Кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника. Пунктом 4.2.5. кредитного договору визначено, що скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому Договорі не є зміною істотних умов цього Договору. Відповідно до п.п. 10.1. позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п. 4.2.1. та п. 10.2 цього Договору, користується програмами лояльності Кредитодавця та сплачує проценти (відсотки) за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою, зазначеною в абз. другому п. 10.2 цього Договору. Відповідно до п. 10.2 Договору позичальнику здійснюється нарахування процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою починаючи з першого для користування Кредитом. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована Договір №521944-КС-001 про надання кредиту від 09.01.2025 року [PERSON] підписала електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора UA-7301 (а.с. 18-27, 29-зворот-38, 39-зворот-48). Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав позичальнику кредит в сумі 8000 грн. 00 коп. шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку, що підтверджено копією інформації ТОВ "ПроФітГід" про проведення платежу на картку № [NUMBER] (а.с. 51). Із інформації АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку [NUMBER] (а.с. 97). Із виписки/особового рахунку з 09.01.2025 року по 26.06.2025 року, що видана АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" вбачається, 09.01.2025 року на карту надійшли кошти в сумі 8000 грн. (а.с. 98-103). Згідно розрахунку заборгованості клієнта [PERSON] за договором №521944-КС-001 про надання кредиту від 09.01.2025 року, довідки про стан заборгованості за вказаним договором вбачається, що у відповідача cтаном на 04.02.2026 року утворилась заборгованість в розмірі 27120 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 8000 грн; - заборгованості по відсотках в розмірі 13520 грн; - заборгованості по комісії в розмірі 1600 грн.; - заборгованість по відсотках, що нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, в розмірі 4000 грн. (а.с.11-13, 14). Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Однак, відповідач не виконала свого обов`язку щодо повернення наданого їй кредиту в строки, передбачені кредитним договором. Згідно з ст. ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що у зв`язку з порушенням умов договору №521944-КС-001 про надання кредиту від 09.01.2025 року відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, тому у неї наявна заборгованість в розмірі 23120 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 8000 грн; - суми прострочених платежів по процентах в розмірі 13520 грн; - суми прострочених платежів за комісією в розмірі 1600 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача суми заборгованості по відсотках, що нараховані кредитором відповідно до ст. 625 ЦКУ в розмірі 4000 грн., суд дійшов наступних висновків. Відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позивачу в стягненні суми заборгованості по відсотках, що нараховані кредитором відповідно до ст. 625 ЦКУ в розмірі 4000 грн., слід відмовити. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованність за договором №521944-КС-001 про надання кредиту від 09.01.2025 року в розмірі 23120 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 8000 грн; - суми прострочених платежів по процентах в розмірі 13520 грн; - суми прострочених платежів за комісією в розмірі 1600 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги частково в сумі 23120 грн., покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги були заявлені позивачем в сумі 27120 грн. 00 коп., а задоволені судом частково в сумі 23120 грн. 00 коп., що становить 85,25 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2269 грн. 72 коп. (2662 грн. 40 коп. / 100% х 85,25 %,). На підставі викладеного та

Outcome: partial