Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] у лютому 2026 року звернулись до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою. В обґрунтування заяви зазначили, що 19.09.2009 року заявники зареєстрували шлюб. В шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заявники вказують, що впродовж кількох останніх років сімейне життя між ними не склалося, вони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, та вважають що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Перед зверненням до суду із вказаною заявою, заявники досягнули згоди щодо участі у вихованні та утриманні їхніх спільних дітей. Заявники вказують, що між ними немає майнового спору щодо поділу чи порядку користування щодо спільного майна. За наведених обставин просить шлюб розірвати. Заявники у судове засідання не з`явились, однак у прохальній частині заяви просили розгляд даної справи проводити за їхньої відсутності за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 19.09.2009 року, заявники зареєстрували шлюб 19.09.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №531. У шлюбі в заявників народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Між заявниками 09.02.2026року укладено договір про сплату аліментів та утримання дітей, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О.І. та зареєстрований в реєстрі за №78, сторони узгодили: місце проживання дітей за фактичним місцем проживання матері [PERSON] , порядок зустрічей та спілкування батька та дітей, спільні права та обов`язки батьків, розмір аліментів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ч.1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до положень ч. 3 та ч. 4 ст.109СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, заявники є подружжям, яке дійшло взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Суд вважає, що в даному випадку розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя є їх правом, оскільки подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. За встановлених обставин, оскільки протягом одного місяця від дня подання заяви дружина і чоловік не відкликати заяву про розірвання шлюбу, у суду відсутні підстави для вжиття заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved