Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

21 січня 2026 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із продовженням навчання, у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача , починаючи з дати подання позову та до припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х років. В позові вказала, що [PERSON] , [INFO] , є студенткою Хмельницького базового медичного фахового коледжу та навчається на денній формі навчання за освітнім ступенем «Фаховий молодший бакалавр» за спеціальністю 233 Медсестринство. Дата завершення здобуття освіти 27.06.2027 року. Станом на момент звернення до суду [PERSON] та [PERSON] перебувають у процесі розірвання шлюбу. У зв`язку з навчанням на денній формі [PERSON] потребує матеріальної допомоги та не може самостійно себе утримувати. [PERSON] проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] . Матір намагається належним чином матеріально забезпечити доньку, однак її фінансових можливостей недостатньо для повного покриття зазначених витрат, а саме: належного забезпечення навчального процесу та повсякденного проживання, необхідні кошти для проїзду до місця навчання та у зворотньому напрямку, придбання підручників, придбання навчальних та допоміжних матеріалів, забезпечення базових життєвих потреб. Відповідач є працездатним, отримує стабільний та достатній дохід, що дає йому можливість надавати матеріальну допомогу шляхом сплати аліментів на утримання позивача під час навчання. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю, позов підтримав та просив його задоволити. Представник відповідача та відповідач та суду не з`явилися, клопотали про розгляд справи за відсутністю. Подали до суду відзив, в якому просили позов задоволити частково. Вказує, що середньомісячний дохід відповідача становить суму, за якої 1/11 частка від його щомісячного заробітку (доходу) є співмірною з його матеріальним становищем, не порушує його прав та забезпечуватиме належний рівень матеріального утримання дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.02.2009 року батьками [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] . Станом на момент звернення до суду [PERSON] та [PERSON] перебувають у процесі розірвання шлюбу. [PERSON] , [INFO] , є студенткою Хмельницького базового медичного фахового коледжу та навчається на денній формі навчання за освітнім ступенем «Фахових молодший бакалавр» за спеціальністю 233 Медсестринство. Дата завершення здобуття освіти 27.06.2027 року, що підтверджується Довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 821841 від 19.12.2025 року. У зв`язку з навчанням на денній формі донька потребує матеріальної допомоги та не може самостійно себе утримувати. [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] що підтверджується Актом про фактичне місце проживання від 18.12.2025 року. [PERSON] намагається належним чином матеріально забезпечити доньку, однак її фінансових можливостей недостатньо для повного покриття зазначених витрат, а саме: належного забезпечення навчального процесу та повсякденного проживання, необхідні кошти для проїзду до місця навчання та у зворотньому напрямку, придбання підручників, придбання навчальних та допоміжних матеріалів. У зв`язку з навчанням на денній формі донька потребує матеріальної допомоги та не може самостійно себе утримувати. Зі слів позивача, відповідач є працездатною особою має постійний, регулярний дохід. До суду не надходила будь-яких відомостей щодо непрацездатності відповідача. За довідкою про доходи відповідача середньомісячний дохід останнього складає близько 100 000 грн. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічні висновки зроблені в Постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року справа № 308/4214/18. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи,у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням-50відсотків.(ч.2 ст.70 З.У. Про виконавче провадження). Враховуючи вищевикладене, те, що донька навчається на денній формі навчання, доходів не отримує, потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, матеріальне становище відповідача, перебування на утриманні позивача неповнолітньої дитини, проблеми із здоров`ям позивача , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає доцільним та справедливим визначення суми стягуваних аліментів у розмірі 1/4 заробітку(доходу) щомісячно на період навчання, починаючи з 01.09.2023 року і до закінчення навчання 27.06.2027 року, але не довше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги з урахуванням права на утримання повнолітньої доньки до припинення навчання. Відповідно до ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн. На підставі ст.ст.2,4,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.4,180-182,198,199,200 Сімейного Кодексу України, суд,-

Outcome: approved