Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на таке. Між позивачем та відповідачем 10.09.2023 було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач відкрив поточний рахунок на та встановив кредитний ліміт відповідачу у сумі 15500 грн., а відповідач, отримавши кошти, зобов`язався повернути їх та сплатити відсотки за користування. Відповідач, умови договору не виконав та кошти належним чином не повернув. У зв`язку з чим за вказаним договором відповідач станом на 19.02.2023 має заборгованість перед позивачем у сумі 14942,81 грн. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 14942,81 грн. та судові витрати. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою від 24.02.2026 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику ( повідомлення) сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи розміщенням оголошення на сайт судової влади, відзиву на позов чи клопотань про перехід до загального позовного провадження не надав. У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України суд знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності сторін на підставі наданих документів, та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між 10.09.2023 було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач відкрив поточний рахунок на та встановив кредитний ліміт відповідачу у сумі 15500грн., а відповідач, отримавши кошти, зобов`язався повернути їх та сплатити відсотки за їх користування. Вказане підтверджується копією анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 10.09.2023. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та кошти не повернув, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 19.02.2023 має заборгованість перед позивачем у сумі 14942,81грн. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від позивача кредит та використавши його, умови договору належним чином не виконував та кошти позивачу не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі. У зв`язку з чим вказані позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача, суд, на підставі ст.141 ЦПК України, стягує з відповідачів понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, та ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280- 282, ЦПК України, суд , -

Outcome: approved