Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Позивач, через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2001178671701 від 24.11.2018 у розмірі 34 234. 59 грн.та судові витрати по справі у розмірі 2 422. 40 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначає, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 24.11.2028 укладений кредитний договір № 2001178671701, на підставі кредитного договору видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3 000 грн., який пізніше було збільшено до 23 300 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.06.2025 складає 34 234. 59 грн., з яких: 20 528. 05 грн. заборгованість за кредитом; 13 706. 54 грн. заборгованість процентами. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 11.11.2025 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача, в поданій заяві, просив справу розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2001178671701, на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. [PERSON] підписаний паспорт споживчого кредиту. Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором, зі сплатою відсотків в розмірі обумовленому договором. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку відповідачки за період з 24.11.2018 по 03.06.2025, де вбачається рух коштів по рахунку відповідачки [PERSON] . Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором від 24.11.2018 № 2001178671701 перед АТ «ПУМБ», згідно з яким станом на 03.06.2025 розмір заборгованості складає: 34 234. 59 грн., з яких: 20 528. 05 грн. заборгованість за кредитом; 13 706. 54 грн. заборгованість процентами. Суд перевірив вказаний розрахунок і погоджується з ним. Крім того позивачем надано довідку про збільшення розміру кредитного ліміту по договору № 2001178671701 від 24.11.2018 р. [PERSON] . Відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов договору не виконувала. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідачки виникла заборгованість за кредитним договором № 2001178671701 від 24.11.2018 станом на 03 06 2025 у розмірі 34 234. 59 грн., з яких: 20 528. 05 грн. заборгованість за кредитом; 13 706. 54 грн. заборгованість процентами Згідно копії письмової вимоги (повідомлення) щодо виконання договірних зобов`язань від 05.06.2025, позивач з метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальниці направляв письмову вимогу (повідомлення). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка зараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 2001178671701 від 24.11.2018 р., що підлягає стягненню з відповідачки становить 34 234. 59 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved