Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

АТ КБ «Приват банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приват банк" (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н від 16.01.2020 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі вищевказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку з типом кредиту та розміром кредитного ліміту до 50 000 грн., тип кредитної карти «Універсальна», строк кредитування 20 років, процентна ставка - 43,2 % річних. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 12/23. Згодом було отримано кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 11/28, тип «Універсальна». В процесі користування рахунком відбулась зміна відсоткової ставки на 42,0% річних. Позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, внаслідок чого загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 15.12.2025 року складає 46358,63 гривень, яка складається з наступного: 37199,43 гривень заборгованість за тілом кредиту, 9159,20 гривень заборгованість за простроченими відсотками, які просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] , а також судові витрати у справі. Ухвалою Млинівського районного суду від 31.12.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. (а.с.8) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином шляхом вручення судової повістки та через оголошення на офіційному вебпорталі «Судова влада України». (а.с.14,16) Відповідач, будучи належним чином повідомленим про строк подання відзиву, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк для подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подав, тому суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом, у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами ст.ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н від 16.01.2020 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі вищевказаної заяви [PERSON] відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку з типом кредиту та розміром кредитного ліміту до 50 000 гривень, тип кредитної карти «Універсальна», строк кредитування 20 років, процентна ставка - 43,2 % річних. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 12/23. Згодом було отримано кредитну картку номер [NUMBER] зі строком дії - 11/28, тип «Універсальна». В процесі користування рахунком відбулась зміна відсоткової ставки на 42,0% річних. (див.Електронний суд) З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16.01.2020 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом [PERSON] , встановлено, що станом на 15.12.2025 року заборгованість за кредитом становить 46358,63 гривень, з яких: 37199,43 гривень заборгованість за тілом кредиту; 9159,20 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак, всупереч вищезазначеним положенням закону, свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів, відсотків за їх користування та комісії, у строки, на умовах та в розмірах, передбачених Кредитним договором, [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього перед банком утворилась заборгованість у сумі 46358,63 гривень, з яких: 37199,43 гривень заборгованість за тілом кредиту; 9159,20 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються наданим позивачем розрахунком. Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] прострочив виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, йому нарахована заборгованість, яка складається з тіла кредиту та відсотків за його користування. Зазначена у розрахунку сума заборгованості за нарахованими відсотками узгоджується зі строком кредитування та розміром відсоткової ставки, зазначеної в Договорі. Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми тіла кредиту та відсотків за користування ним є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору. Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту та нарахованих відсотків за його користування, знайшов своє підтвердження у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 46358,63 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 512, 516, 526, 536, 612 ,625, 1046 ЦК України

Outcome: approved