Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить зобов`язати Сумську міську державну нотаріальну контору зняти заборону відчуження житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] , зареєстровану 05.05.2008 за реєстраційним номером обтяження №7127041. В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , на який 05.05.2008 було накладено обтяження, з метою зняття обтяжень належного їй нерухомого майна позивачка звернулася до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у знятті заборони відчуження, у зв`язку з чим позивачка звертається до суду. Ухвалою судді від 09.02.2026 у справі відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи, справа призначена для розгляду по суті на 10:30 10.03.2026. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, 19.02.2026 подав письмові пояснення згідно яких заборона накладена не на житловий будинок, а на «інше, блок-станція, адреса [ADDRESS] », у зв`язку з чим було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Станом на 10.03.2026 клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не надходило, відповідачем подано письмові поясненн, третя особа своїм правом нанадання письмових пояснень по справі не скористалася. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено що позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності нанерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 05.05.2008 реєстратором Другої Сумської державної нотаріальної контори було накладено обтяження за №7127041 у виді заборони, підстава обтяження повідомлення, 1469, 14.07.1971, СМВО ім. Фрунзе, об`єкт обтяження - інше, блок-станція, адреса [ADDRESS] . Позивачка , як власниця нерухомості за адресою [ADDRESS] , звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори з метою зняття заборони відчуження житлового будинку за адресою [ADDRESS] , однак 19.12.2025 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, оскільки відповідно до наряду «Заборони на будівництва громадян» за 1971 рік Другою Сумською державною нотаріальною конторою накладено заборону на будинок [PERSON] побудований за рахунок позики, на підставі повідомлення про видачу позики Сумського заводу ім. Фрунзе від 14 липня 1971 № 1469 у зв`язку з наданням позики [PERSON] у розмірі 700 руб. на будівництво будинку за адресою [ADDRESS] , в той же час до реєстру внесено відомості щодо обтяження іншого об`єкту, а саме блок-станція, адреса [ADDRESS] . Згідно довідки АТ СМНВО, повідомлено про відсутність заборгованості по ссуді виданій у червні 1971 року [PERSON] ( [PERSON] ). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] визначила відповідачем Сумську міську державну нотаріальну контору та просила скасувати заборону на відчуження житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] . Суд зазначає, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), згідно з яким належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Позовна вимога про скасування (припинення) заборони на відчуження житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] належного [PERSON] не може бути звернена до державної нотаріальної контори. Державний реєстратор, зокрема і державний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до не належного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Зазначене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19), а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)). Враховуючі що належним відповідачем у справі є особа за зверненням якої було накладено обтяження на нерухоме майно, звернення з позовом до неналежного відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed