Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 17 лютого 2026 року позивач АТ «КРЕДОБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № ПKK/20659 від 27.07.2020, у розмірі 29 914,33 грн. Позов представник позивача Матула Вікторія Юріївна обґрунтувала тим, що 27.07.2020 [PERSON] (надалі - Позичальник) уклала з АТ «КРЕДОБАНК» (надалі - Банк) Кредитний договір № ПKK/20659 (надалі - Кредитний договір). Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.01.2026 року загальна заборгованість за Кредитним договором 29914,33 грн , в т.ч.: тiло кредиту 12028,26 грн; вiдсотки 17886,07 грн. З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу [PERSON] , направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дана вимога залишена відповідачем без реагування, борг не оплачено. Таким чином, просить стягнути з відповідача на користь позивача зазначену вище заборгованість (а.с.1-4). Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Своєю ухвалою від 23 лютого 2026 року суддя прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі, ухвалила здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила судове засідання (а.с.81-82). У судове засідання сторони не прибули. Представник позивача Матула В.Ю. подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. У заяві зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів та просить позов задовольнити у повному обсязі (а.с.86). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, скерованим за її зареєстрованим місцем проживання (а.с.89) та через оголошення на офіційний сайт Радехівського районного суду Львівської області (а.с.84), причини неявки суду не повідомила. Таким чином, надсилання листа рекомендованою поштою на фактичну адресу є достатнім для визнання повідомлення належним чином здійсненим, оскільки подальше отримання кореспонденції адресатом не залежить від волі та контролю відправника, зокрема й суду. Указана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Із огляду на зазначене вище та відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів у матеріалах справи, чого не заперечив представник позивача. За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи 27.07.2020 між Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір № ПKK/20659. Відповідно до п. 1.3.2.1 та п.1.3.2.2 додатку про відкриття кредитної лінії № ПKK/20659 від 27.07.2020 максимальний ліміт Кредитної лінії: 200 000,00 до 26.07.2023 (а.с.6-11,15-21). Позивач належним чином виконав умови Кредитного договору надав грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, що підтверджується випискою по особовим рахункам з 10.02.2021 по 24.12.2025 (а.с.22-60). Зобов`язання по кредитному договору відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 27.08.2025 загальна заборгованість відповідача становить 29914,33 грн , в т.ч.: тiло кредиту 12028,26 грн; вiдсотки 17886,07 грн (а.с.12-14). Відповідачу позивач надіслав досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань вих. №12112025-П61 від 12.11.2025 (а.с.69). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позиція суду Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплати проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Ураховуючи вищенаведене, а саме те, що відповідач внаслідок неналежного виконання умов укладеного між сторонами договору кредиту допустив заборгованість перед позивачем, тому у останнього є всі підстави відповідно до Кредитного договору № ПKK/20659 від 27.07.2020вимагати погашення відповідачем існуючої заборгованості, яка на день розгляду справи відповідачем [PERSON] не погашена. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідач [PERSON] наведені розрахунки не заперечила, власних не провела, доказів їх неправильності не надала. Із огляду на зазначене у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Згідно із ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із огляду на обставини неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором №ПKK/20659 від 27.07.2020, що призвело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «КРЕДОБАНК» заборгованість у сумі 29 914 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень 33 копійки. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи наведене вище, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, зокрема судовий збір у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Outcome: approved