Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

1. Стислий виклад позиції сторони позивача 1.1. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі ТОВ, позивач) адвокат Усенко Михайло Ігорович (діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2093, виданого 29.09.2012 Львівською обласною КДКА, ордера на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377, виданого Адвокатським об`єднанням «АПОЛОГЕТ» 02.07.2025) звернувся до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит у межах суми 22260,00 грн.. 1.2. Представник позивача зазначає, що 21.03.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 7658113, цей договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону [PERSON] .. За цим договором відповідач отримав від ТОВ «МІЛОАН» споживчий кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяв на себе зобов`язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно з умовами досягнутої угоди. 1.3. За твердженнями позивача, ТОВ «МІЛОАН» був наданий [PERSON] споживчий кредит з дотриманням таких умов: сума кредиту 7000,00 грн.; строк кредитування 120 днів (з 21.03.2024 до 19.07.2024); разова комісія за надання кредиту 350,00 грн.; за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти в розмірі 420,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,20 % від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом (протягом пільгового періоду); стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 1.4. Кредитором надані [PERSON] кошти в розмірі, обумовленому договором. Натомість відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення коштів кредитодавцеві. 1.5. У подальшому, 29.08.2024, між ТОВ «МІЛОАН» (як первісним кредитором) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (як новим кредитором) укладено договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ, за цим договором первісний кредитор передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі до згаданого договору, в тому числі до [PERSON] в межах суми 22260,00 грн. (з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 14910,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 350,00 грн. залишок заборгованості щодо сплати комісії) новому кредиторові. 1.6. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» є правонаступником ТОВ «МІЛОАН» (як кредитора) за договором про споживчий кредит від 21.03.2024 № 7658113, за котрим [PERSON] повинен повернути позичені кошти. 1.7. У зв`язку з неповерненням коштів [PERSON] представник позивача звертається до суду за захистом порушеного права, просить стягнути з відповідача кошти на суму 22260,00 грн. (з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 14910,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 350,00 грн. залишок заборгованості щодо сплати комісії) новому кредиторові. 1.8. Позивача суд належним чином повідомив про дату, час та місце розгляду справи судом, позивач не направив уповноваженого представника для участі в судовому засіданні. Від представника позивача Усенка М.І. до суду 24.11.2025 надійшло клопотання щодо здійснення розгляду цивільної справи № 156/1190/25 без участі такого представника, також представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (за наявності передбачених законом підстав). 2. Стислий виклад позиції сторони відповідача 2.1. Згідно з довідкою Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області від 02.10.2025, наданою на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 2.2. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача рекомендованим поштовим відправленням були направлені копія позовної заяви (з додатками), судові повістки, згадані відправлення повернуті на адресу суду відділенням «Іваничі 3» АТ «Укрпошта» з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою». 2.3. Відповідача було повідомлено про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті «Судова влада України», відповідач для участі в судовому розгляді справи не прибув, про наявність поважних причин для цього суду не повідомив, відзиву на позов не надав, будь-які заяви (клопотання) від [PERSON] до суду не надходили. 2.4. Згідно з ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2.5. Оскільки у справі № 156/1190/25 всі згадані умови дотримані, суд в ухвалі від 13.03.2026 прийняв рішення про здійснення заочного розгляду справи за правилами гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. 3. Заяви (клопотання) сторін; інші процесуальні дії у справі 3.1.Ухвалою судді від 29.10.2025 позовна заява ТОВ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у межах суми 22260,00 грн. прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін), призначено судове засідання щодо розгляду справи на 26.11.2025 на 10 год 30 хв. 3.2. У зв`язку з неявкою відповідача для участі у судовому засіданні, призначеному на 26.11.2025 на 10 год 30 хв, судовий розгляд справи відкладено на 26.12.2023 на 10 год 30 хв. 3.3. У зв`язку з неявкою відповідача для участі у судовому засіданні, призначеному на 26.12.2025 на 10 год 30 хв, ухвалою суду від судовий розгляд справи відкладено на 03.02.2026 на 14 год 00 хв. Цією ж ухвалою суду продовжено строк розгляду справи № 156/1190/25 в порядку спрощеного позовного провадження до 03.02.2026. 3.4. У зв`язку з неявкою відповідача для участі у судовому засіданні, призначеному на 03.02.2026 на 14 год 00 хв, ухвалою суду від судовий розгляд справи відкладено на 13.03.2026 на 15 год 00 хв. Цією ж ухвалою суду продовжено строк розгляду справи № 156/1190/25 в порядку спрощеного позовного провадження до 13.03.2026. 4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами в справі 4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згаданий принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 4.4. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. 4.5. Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, основні види діяльності: «64.92 Інші види кредитування; 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення). 4.6. Між ТОВ «МІЛОАН» (первісним кредитором) та [PERSON] 21.03.2024 був укладений договір про споживчий кредит № 7658113, цей договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «903620», надісланого на номер мобільного телефону [PERSON] .. За цим договором відповідач отримав від ТОВ «МІЛОАН» споживчий кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяв на себе зобов`язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно з умовами договору. 4.7.Договір, підписаний сторонами, передбачав надання [PERSON] споживчого кредиту з дотриманням таких умов: сума кредиту 7000,00 грн.; строк кредитування 120 днів (з 21.03.2024 до 19.07.2024); разова комісія за надання кредиту 350,00 грн.; за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти в розмірі 420,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,20 % від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом (протягом пільгового періоду); стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредит мав бути наданий позичальнику в безготівковій формі в національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної самим позичальником [NUMBER] (п.2.1. договору). 4.8. Підставою для надання кредиту ТОВ «МІЛОАН» стала заповнена [PERSON] на вебсайті кредитора анкета заява на кредит № 7658113 від 21.03.2024. Перед наданням кредиту відповідач був ознайомлений з графіком розрахунків за договором № 7658113. ТОВ «МІЛОАН» підтверджує довідкою про ідентифікацію той факт, що [PERSON] (як позичальник) акцептував договір про споживчий кредит /підписав аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «903620», відправленого 21.03.2024 о 09:56 на особистий номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] /. Факт перерахування коштів у розмірі 7000,00 грн. первісним кредитором позичальникові підтверджено платіжним дорученням від 21.03.2024 № 126148147. 4.9. Зі змісту відомості про щоденні нарахування та погашення, сформованої ТОВ «МІЛОАН» щодо договору № 7658113, вбачається, що відповідачу [PERSON] наданий кредит 21.03.2024 у розмірі 7000,00 грн.. У період з 22.03.2024 по 20.04.2024 відповідачу нараховані проценти згідно з п.1.5.2. договору № 7658113 у розмірі по 14,00 грн. щодня; 22.03.2024 відповідачу нарахована комісія за оформлення кредиту в розмірі 350,00 грн.. У період з 21.04.2024 по 19.07.2024 відповідачу нараховані проценти згідно з п.1.5.3. договору № 7658113 по 161,00 грн. щодня. 4.10. У подальшому, 29.08.2024, між ТОВ «МІЛОАН» (як первісним кредитором) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (як новим кредитором) укладено договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ, за цим договором первісний кредитор передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі до згаданого договору, в тому числі до [PERSON] в межах суми 22260,00 грн. (з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 14910,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 350,00 грн. залишок заборгованості щодо сплати комісії) новому кредиторові. Згідно з платіжною інструкцією від 29.08.2024 № 5484 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» були перераховані ТОВ «МІЛОАН» кошти на суму 899798,13 грн. як оплата компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги за договором № 109-МЛ. 4.11. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» є правонаступником ТОВ «МІЛОАН» (як кредитора) за кредитним договором від 21.03.2024 № 7658113, за котрим [PERSON] повинен повернути позичені кошти. 4.12. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» (як новим кредитором) була направлена на адресу [PERSON] досудова вимога від 13.08.2025 № 23868173/4958, згідно з якою відповідачу було запропоновано негайно погасити заборгованість у сумі 22260,00 грн., відповідача попереджено про можливість подальшого застосування кредитором процедури примусового стягнення боргу. 4.13. Сторони не надали до суду будь-яких інших доказів задля підтвердження їхніх позицій у справі. 5. Оцінка суду 5.1. Вирішуючи по суті вимоги, заявлені стороною позивача, суд зазначає про таке. 5.2. Як передбачено ст.11 Цивільного кодексу (ЦК) України, підставою виникнення цивільних правовідносин є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 5.3. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. 5.4. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 5.5. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. 5.6. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). 5.7. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 5.8. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 5.9. Норми ч.5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (зі змінами) передбачають, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 5.10. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 5.11. На підтвердження існування договірних відносин між [PERSON] (як позичальником) та ТОВ «МІЛОАН» (як первісним кредитором) позивачем у справі були надані копії договору про споживчий кредит від 21.03.2024 № 7658113 (індивідуальна частина), графіку платежів (додаток № 1 до вказаного договору). Згадані документи підписані відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «903620». Відповідач у справі не оспорює факту укладення між ним та ТОВ «МІЛОАН» кредитного договору, отримання ним позичених коштів на суму 7000,00 грн.. Факт перерахування коштів у розмірі 7000,00 грн. первісним кредитором позичальникові підтверджено платіжним дорученням від 21.03.2024 № 126148147. Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять. 5.12. Отже, суд вважає доведеним той факт, що між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» виникли зобов`язання із договору кредиту, відповідач отримав кошти в розмірі 7000,00 грн., котрі повинен повернути кредитодавцеві. 5.13. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 5.14. Як встановлено судом, 29.08.2024 між ТОВ «МІЛОАН» (як первісним кредитором) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (як новим кредитором) укладено договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ, за цим договором первісний кредитор передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі до згаданого договору, в тому числі до [PERSON] в межах суми 22260,00 грн. (з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 14910,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 350,00 грн. залишок заборгованості щодо сплати комісії) новому кредиторові. Тож ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» є правонаступником ТОВ «МІЛОАН» (як кредитора) за договором про споживчий кредит від 21.03.2024 № 7658113. 5.15. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальником не виконані зобов`язання перед кредитодавцем (первісним кредитором), кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачем добровільно не повернуті, новий кредитор (як правонаступник) має право на отримання від позичальника [PERSON] простроченої заборгованості за основною сумою кредиту. 5.16. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до [PERSON] , позивач, крім заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. 5.17. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Аналогічна позиція підтримана в постанові Великої Палати від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), де зазначено: «…Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання…». 5.18. Згідно з п.1.1. 1.4. договору про споживчий кредит від 21.03.2024 № 7658113 (індивідуальна частина) первісним кредитором було надано [PERSON] кредит у розмірі 7000,00 грн. на строк 120 днів, тобто до 19.07.2024, дата надання кредиту 21.03.2024. 5.19. Згідно з п.1.5.2. договору про споживчий кредит сторони погодили, що за користування кредитом нараховуються проценти 420,00 грн. за ставкою 0,20 % фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом (протягом пільгового періоду), тип процентної ставки фіксована. Разом з тим, п. 1.5.3. договору визначає стандартну процентну ставку за користування кредитом на рівні 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (протягом поточного періоду). 5.20. З огляду на викладені вище правові позиції Великої Палати Верховного Суду, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами здійснювалось у межах строку кредитування. Суд погоджується з розрахунком процентів за користування кредитом, наданим стороною позивача, і стягує з [PERSON] на користь ТОВ заборгованість за відсотками в розмірі 14910,00 грн.. 5.21. Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII (зі змінами) загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Тож Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача разової комісії у розмірі 350,00 грн., безпосередньо передбаченої договором (п. 1.5.1. договору про споживчий кредит від 21.03.2024 № 7658113), є правомірними, оскільки видача кредиту позичальнику шляхом перерахування на банківський рахунок здійснювалась із використанням стороннього сервісу (Інтернет еквайрингу). 5.22. Таким чином, позовні вимоги ТОВ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти: 7000,00 грн. основної суми боргу, 14910,00 грн. заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, 350,00 грн. заборгованості по сплаті комісії, а всього 22260,00 грн.. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 6.2. Сторона позивача заявила про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору, в розмірі 2422,40 грн., що підтверджено копією платіжної інструкції від 29.05.2025 № 10740 про перерахування коштів через АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК». 6.3. Крім того, сторона позивача стверджує про наявність понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.. На підтвердження таких витрат позивачем надані до суду: копія договору від 01.07.2025 № 0107, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ -КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «АПОЛОГЕТ» (за цим договором вартість наданих послуг на 1 кредитну справу становить 8000,00 грн.); копія акта наданих послуг правової (правничої) допомоги від 20.08.2025 № Д/3261 (згідно з цим актом вартість наданих послуг становить 8000,00 грн.); копія детального опису наданих послуг до акта № Д/3261 від 20.08.2025; копія ордера на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377, виданого Адвокатським об`єднанням «АПОЛОГЕТ» 02.07.2025. 6.4. Відповідач [PERSON] не заявляв про наявність понесених ним судових витрат в цивільній справі № 156/1190/25. 6.5. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.6. Оскільки рішенням суду від 13.03.2026 у справі № 156/1190/25 вимоги майнового характеру ТОВ до [PERSON] заявлені на суму 22260,00 грн., були задоволені повністю, то суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.. 6.7. Також з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення вимог позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн..

Outcome: approved