Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

У лютому 2026року позивачка звернулася до Чернівецького районного суду міста Чернівців із вказаним вище позовом. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1394. Під час шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, що призвело до погіршення між ними шлюбних відносин. Починаючи з квітня 2025 року вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спроби налагодити відносини з відповідачем та зберегти сім`ю не дали бажаних результатів, а тому рішення про розірвання шлюбу нею прийнято виважено. Таким чином, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Ухвалою суді від 17.03.2026 позов в частині вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів залишено без розгляду. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін. 04.03.2026 позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також до суду 04.03.2026 від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав та не заперечував щодо задоволення позову. Враховуючи те, що у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 25 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1394 (а.с.17). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.15-16). Спільне життя позивачки та відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння. На даний час вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved