Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Оліферук Ж.А., звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначила, що 02.06.2017 позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис №81. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сімейні стосунки з роками погіршувалися через різні життєві цінності, що призвело до подружньої зради відповідачем. З 25 січня 2026 року сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Малолітній син [PERSON] , [INFO] , за спільною згодою сторін залишився проживати з позивачкою. Позивачка переконана, що примирення між ними неможливе, шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе і суперечитиме її інтересам. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повідомлені належним чином. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Відзив на позов не подав, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 02.06.2017 у Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис №81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 02.06.2017. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.1 ст.110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вона та відповідач фактично припинили подружні стосунки, а їх шлюб існує формально. Відповідач не подав до суду докази, що спростовують доводи позивачки чи підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, підстав сумніватися у її волевиявленні немає, а відповідач не подав відзив на позов, тим самим виявивши небажання вжити заходи для збереження шлюбу з позивачкою. Беручи до уваги взаємовідносини, що склалися між подружжям, а також те, що подальше сумісне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 1331,20 гривень, що був сплачений останньою при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved