Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

19.01.2026 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 03.05.2019 Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис - 226. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі 03.05.2019 зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинили через сварки які виникали із-за різних погляди на життя, які призвели до втрати взаємоповаги, почуття кохання один до одного. Спільне господарство не ведуть. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників процесу. Позивач та представник позивача про судовий розгляд справи повідомлені належним чином, представник позивача адвокат Гунько А.П. подала заяву до суду про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглядати без його особистої участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.05.2019, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть. Спору стосовно поділу спільного майна немає. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження родини є неможливими, позивач не бажає зберегти шлюбні відносини, тому шлюб з відповідачем суперечить її праву на приватне життя. Крім того, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved