Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Представник позивача 28.10.2025 року звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 37214,22 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.06.2019 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено заяву - анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2024115952. Відповідно до заяви - анкети, визначено умови обслуговування кредитної лінії. Зокрема, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком. На дату укладення заяви - анкети розмір процентної ставки становить 5% (п`ять відсотків) в місяць. На дату укладення заяви - анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних. Таким чином, відповідач звернувся до Банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши заяву - анкету про надання банківських послуг та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився із тим, що Договір разом із Правилами, Тарифами, Публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. Заява-анкета є невід' ємною частиною Договору про видачу обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток тa Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Банку/ Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на Офіційному сайті Банку. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12.05.1991 «Про захист прав споживачів»). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надавав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж відповідачем було внесено 01.06.2019 року. У порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. 24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за заявою - анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2024115952 (продукт CARD), укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 37214,22 гривень - вказана сума заборгованості включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19400,00 гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 17814,22 гривень. 12.05.2025 року Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті. Дана вимога не була отримана відповідачем, а була повернута за закінченням терміну зберігання. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак в прохальній частині позовної заяви просила розгляд позовної заяви проводити буз участі позивача. Також подала заяву про розгляд справи без участі позивача, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.06.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено кредитний договір №2024115952, у відповідності до якого відповідач отримала кредит. Відповідно до заяви - анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком. На дату укладення заяви - анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. На дату укладення заяви - анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних. Відповідач звернулася до Банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши заяву - анкету про надання банківських послуг та безумовно прийняла пропозицію Банку та погодився із тим, що Договір разом із Правилами, Тарифами, Публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. Заява-анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток тa Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Банку/ Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на Офіційному сайті Банку (а.с.18, 19, 20). 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги за первинним договором в розмірі заборгованостей, визначених в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «Брайт Інвестмент» набуто право вимоги за заборгованістю [PERSON] за кредитним договором №2024115952 від 01.06.2019 року (а.с.11-15, 16, 17). Відповідно до наявних в матеріалах справи виписки з рахунка приватного клієнта № 2024115952_CARD розрахунковий період з 01.06.2019 по 24.03.2023 та розрахунку заборгованості за договором № 2024115952_CARD від 01.06.2019 по зазначеному картковому рахунку на ім`я [PERSON] слідує, що відповідач користувалася кредитною карткою та станом на день відступлення права вимоги 24.03.2023 року (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 37214,22 грн. (а.с.21-39, 40-46). Частинами першою і другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 638 та частиною першою статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статі 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до умов цієї угоди банк взяв на себе зобов`язання та надав відповідачу, грошові кошти, за їх користування нараховував відсотки, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Доказів спростування суми нарахованого боргу, належного виконання кредитних зобов`язань відповідач на час розгляду справи суду не надала. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в повній мірі обґрунтовані, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Встановлено, що до матеріалів справи стороною позивача долучено ордер на надання правової допомоги адвокат Чміль Ю.В. до договору про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023, договір про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 з додатком №1 до договору, акт про надання правничої допомоги №1011-25 до договору про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023, відповідно до якого вартість послуг за надані послуги, зазначені в п.1 акту, ґрунтується на тарифах погоджених сторонами в Додатку №1 до договору про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 та становить 8500 грн. За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат.

Outcome: approved