Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

03 грудня 2025 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради про його звільнення, поновити його на посаді лікаря-ортопеда-травматолога, а також стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Обґрунтовано позов тим, що позивач працював лікарем-ортопедом-травматологом у Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради. 13.11.2025 він отримав від відповідача витяг з наказу від 31.10.2025 № 882-ОС про звільнення з роботи, який був направлений «Укрпоштою». Відповідно до наказу генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради позивача, у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин трудових обов`язків, звільнено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. При цьому, як зазначає позивач, протягом довго часу роботи у цьому закладі охорони здоров`я він чесно і сумлінно працював і виконував обов`язки, визначені у посадовій інструкції, а тому вважає своє звільнення незаконним. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності (оголошувалися догани), під час яких його попереджали про можливість звільнення за подальші порушення, однак поведінка не змінилася. Мало місце систематичне порушення трудової дисципліни та недотримання етичних норм поведінки медичного працівника. Адміністрація закладу неодноразово зверталася до [PERSON] з пропозиціями надати письмові пояснення щодо обставин скарг, які на його дії подавали пацієнти, а також просили з`явитися на засідання службових комісій, взяти участь у розгляді звернень пацієнтів і працівників, надати пояснення під час засідань профспілкового комітету, однак позивач фактично ігнорував зазначені запрошення, або ж, з`являючись на засідання, не виявляв наміру до конструктивної співпраці, поводився зневажливо, допускав некоректні висловлювання та дії, що унеможливлювало належний розгляд питань по суті. [PERSON] неодноразово попереджався, у тому числі в усній формі, що подальше невиконання посадових обов`язків та ігнорування законних вимог адміністрації може мати наслідком застосування більш суворих заходів дисциплінарної відповідальності, однак належних висновків позивач не зробив. Крім того, представник відповідача зазначив, що порушення трудової дисципліни з боку [PERSON] не були поодинокими або випадковими, а носили стійкий, повторюваний характер протягом тривалого часу. Позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема, у 2025 році до нього тричі були застосовані заходи дисциплінарного стягнення у вигляді доган. Зазначені дисциплінарні стягнення на момент видання наказу про звільнення були чинними та не скасованими у встановленому законом порядку, позивачем не оскаржувалися. На момент звільнення позивач перебував у статусі працівника, який не виправив своєї поведінки після застосування попередніх заходів дисциплінарного впливу, що повністю відповідає змісту пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити і покласти на відповідача понесені у справи судові витрати. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. [PERSON] , [INFO] , працював лікарем-ортопедом-травматологом у Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради. Позивач у своєму позові зазначає, що протягом тривалого часу роботи у цьому закладі охорони здоров`я він чесно і сумлінно працював, не порушував завдання та обов`язки, визначені у посадовій інструкції, а тому своє звільнення вважає незаконним. Проте, відповідачем надані суду докази на підтвердження того, що позивач у 2025 році тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків, що призвело до обґрунтованих скарг пацієнтів. Так, наказом №201,1-адм від 28 квітня 2025 року лікаря-ортопеда-травматолога [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, що призвело до обґрунтованих скарг пацієнтів та порушення вимог внутрішніх локальних нормативних актів закладу. Попереджений лікар [PERSON] , що у разі повторного порушення трудової дисципліни до нього може бути застосовано більш суворе дисциплінарне стягнення, включаючи звільнення відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Підстава наказу: звіт комісії з проведення службового розслідування від 18.04.2025, витяг з протоколу засідання профспілкового комітету №3 від 25.04.2025. На наказі є підпис [PERSON] про ознайомлення з ним 02.05.2025 та запис про те, що він з наказом категорично не згодний (а.с.35) Іншим наказом №253-адм від 03 липня 2025 року лікаря-ортопеда-травматолога [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, що призвело до обґрунтованих скарг пацієнтів та порушення вимог внутрішніх локальних нормативних актів закладу. Попереджений лікар [PERSON] , що у разі повторного порушення трудової дисципліни до нього може бути застосовано більш суворе дисциплінарне стягнення, включаючи звільнення відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Підстава наказу: скарги громадян [PERSON] від 29.05.2025 та [PERSON] від 29.05.2025. В даному наказі є підпис [PERSON] про ознайомлення з ним 04.07.2025 та запис про те, що він з наказом категорично не згоден (а.с.36) Наказом від 05 серпня 2025 року №277-адм лікаря-ортопеда-травматолога [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, що призвело до обґрунтованих скарг пацієнтів та порушення вимог внутрішніх локальних нормативних актів закладу. Попереджений лікар [PERSON] , що у разі повторного порушення трудової дисципліни до нього може бути застосовано більш суворе дисциплінарне стягнення, включаючи звільнення відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Підстава наказу: звіт комісії з розгляду фактів неналежного виконання посадових обов`язків лікарем-ортопедом-травматологом поліклініки [PERSON] (відповідно до наказу №228,1-адм від 16.06.2025) від 01.08.2025. В даному наказі є підпис [PERSON] про ознайомлення з ним 05.08.2025 (а.с.37) Зазначені три накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач не оскаржував. У жовтні 2025 року на дії лікаря -ортопеда травматолога [PERSON] надійшли скарги від інших пацієнтів. На підставі наказу КНП «Чернігівська міська лікарня N 2» Чернігівської міської ради від 14 жовтня 2025 року N 331-адм «Про проведення службового розслідування щодо лікаря-ортопеда-травматолога [PERSON] » у зв`язку зі скаргою [PERSON] від 10.10.2025, численними усними скаргами пацієнтів щодо хамської поведінки та відмов у наданні медичної допомоги пацієнтам, створено комісію з проведення службового розслідування для з`ясування обставин, викладених у скаргах пацієнтів на дії лікаря [PERSON] (а.с.38) Копії письмових скарг пацієнтів відносно позивача наявні у матеріалах справи на а.с.39, 40, 42. Так, 20.10.2025 до генерального директора КНП «Чернігівська міська лікарня №2» звернувся зі скаргою [PERSON] на неналежне надання йому медичної допомоги, зокрема, відмову у продовженні листка непрацездатності, який був відкритий через травмування ноги (пошкодження зв`язок лівого гомілковостопного суглобу) і на час огляду був наявний набряк та посиніння, проте лікар йому нагрубив та сказав, що на роботі пацієнт нічого не робить. При цьому заявник вказав, що він працює помічником машиніста і пояснював лікарю, що не може приступити до роботи через травму, але той на його скарги не реагував. 16 жовтня 2020 року до Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації надійшло електронне звернення [PERSON] на дії позивача, яка зазначила, що її дядько [PERSON] є пацієнтом КНП «Чернігівська міська лікарня №2» та 10 жовтня 2025 року о 10.40 він прибув на прийом до лікаря ортопеда-травматолога [PERSON] (електронний талон 6960886). Попередньо [PERSON] зробив рентген зламаної ноги. Під час прийому лікар почав поводити себе агресивно, висловлював образи та погрози на адресу пацієнта та виражався нецензурними словами, а також сказав, що «не давав клятву [PERSON] ». Після цього лікар вийшов з кабінету, грюкнув дверима і більше не повернувся. Перед [PERSON] з кабінету вийшов інший пацієнт, який також скаржився на неналежну поведінку цього лікаря. Медсестрі в той момент телефонував хтось із керівництва лікарні, цікавлячись ситуацією. За словами пацієнтів, подібні випадки з цим лікарем трапляються не вперше. Заявник просила провести службове розслідування щодо поведінки лікаря, вжити до нього заходів дисциплінарного стягнення та надати письмову відповідь на її звернення. 23.10.2025 до генерального директора КНП «Чернігівська міська лікарня №2» звернувся [PERSON] зі скаргою на дії лікаря [PERSON] . Заявник у скарзі зазначив таке: «Я був записаний на прийом 23.10.2025 до [PERSON] в 512 кабінет. На прийомі [PERSON] відразу не оглянув, запитав на скільки продовжувати лікарняний, а в травмпункті мені сказали що мінімум 15 днів спокою. Я спитав на скільки можна, а він сміючись спитав на скільки надо? Ну я й сказав на 7-10 днів. Він розсміявся і сказав що максимум на 1 день і тільки тоді попросив показати ногу. Після чого сказав виписати на 1 день. Я намотував еластичний бинт і коли вставляв ногу в обув я висловився одним нецензурним словом від болю, і він виставив мене за двері і без лікарняного.» 21 жовтня 2025 року проведено засідання комісії з проведення службового розслідування, яке оформлено протоколом №1, на якому вирішено долучити скаргу [PERSON] від 16.10.2025, яка була направлена на електронну адресу Управління охорони здоров`я Чернігівської ОДА, до матеріалів службового розслідування (а.с.41) Актами №1, №2 від 24.10.2025 та №3 від 29.10.2025 зафіксовано, що завідувач поліклініки №2 та юрисконсульт КНП «ЧМЛ №2» вручили лікарю [PERSON] скарги [PERSON] та [PERSON] (від імені пацієнта [PERSON] ), але від надання пояснень [PERSON] відмовився, про що зазначив особисто в акті написом «відмовився». Отримувати скаргу [PERSON] та надавати по ній пояснення лікар [PERSON] відмовився, про що вчинив відповідний запис в акті, дана скарга була залишена на робочому столі лікаря для надання пояснень. Станом на 29.10.2025 пояснення не були надані (а.с.43-44) Під час проведення службового розслідування свої доповідні записки склали та надали до матеріалів працівники Чернігівської міської лікарні №2, а саме: голова профспілкової організації [PERSON] , юрисконсульт Довгоброд Олександра Олександрівна, начальник відділу кадрів [PERSON] , завідувач поліклініки №2 [PERSON] (а.с.45-46, в тому числі на звороті). Зокрема, [PERSON] зазначила, що до неї, як до головної медичної сестри зверталися медичні сестри поліклініки №2 із усними скаргами на неможливість працювати з лікарем [PERSON] у зв`язку з його агресивною поведінкою як щодо колег, так і щодо пацієнтів. [PERSON] у пояснювальній записці вказала, що до неї, як до юриста закладу систематично зверталися працівники лікарні зі скаргами та проханнями вжити заходів реагування, оскільки, зі слів заявників, працювати з лікарем неможливо. На її рекомендації звернутися до правоохоронних органів, з огляду на те, що окремі дії [PERSON] могли містити ознаки кримінальних правопорушень, працівники відмовлялися, пояснюючи це погрозами фізичною розправою як щодо них особисто, так і щодо членів їх сімей, дітей. [PERSON] у пояснювальній записці зазначила, що у ході виконання службових обов`язків неодноразово стикалася з неналежною поведінкою лікаря [PERSON] , який поводив себе недоречно, подекуди агресивно, на зауваження адміністрації не реагував. Систематично порушував правила внутрішнього трудового розпорядку: запізнювався на роботу або самовільно залишав робоче місце раніше встановленого часу без попередження та погодження з безпосереднім керівником. Неодноразово був помічений у застосуванні ненормативної лексики до співробітників закладу. Завідувач поліклініки №2 [PERSON] у своїй пояснювальній записці вказала, що протягом останнього періоду до адміністрації поліклініки №2 постійно надходять усні та письмові скарги від пацієнтів на лікаря [PERSON] . Пацієнти скаржаться на грубе ставлення, відмову у прийомі та небажання надавати медичну допомогу. У зв`язку з цим завідувач поліклініки неодноразово була змушена перенаправляти пацієнтів до інших лікарів ортопедів травматологів закладу, щоб забезпечити належне надання медичних послуг. [PERSON] постійно проявляє неповагу до колег та до неї особисто, дозволяє собі хамські висловлювання з нецензурною лексикою в присутності персоналу та пацієнтів. Також лікар регулярно порушує трудову дисципліну: запізнюється на роботу або залишає робоче місце раніше, іноді на 20-120 хвилин. [PERSON] випадки, коли посеред робочого дня лікар залишає кабінет на 30-90 хвилин без попередження чи погодження із завідувачем поліклініки чи адміністрацією лікарні. Такі дії призводять до зриву прийому пацієнтів, порушення графіку роботи інших ортопедів травматологів та створюють негативний імідж медичного закладу. У судовому засіданні позивач не заперечував надходження скарг щодо нього від пацієнтів, проте пояснив, що реєстратура на прийом до нього реєструвала пацієнтів, які люблять писати необґрунтовані скарги. 28 жовтня 2025 року проведено засідання комісії з проведення службового розслідування, яке оформлено протоколом №3, на якому слухали голову комісії, яка повідомила, що лікар [PERSON] відмовився надавати пояснення по всіх трьох скаргах, за результатами розгляду скарг встановлено таке: 1) скарга [PERSON] : підтверджено, що пацієнт був записаний до [PERSON] , проте відсутній запис про огляд у електронній системі охорони здоров`я. 2) скарга [PERSON] (від імені пацієнта [PERSON] ): підтверджено факт запису до лікаря, але в електронній медичній карті пацієнта відсутній запис про огляд. 3) скарга [PERSON] : у системі наявний запис про огляд, у якому зазначено про «лікарняний на 1 день», проте висновок про тимчасову непрацездатність лікарем сформований не був. На засіданні комісії прийняте рішення, яким визнано підтвердженими факти, викладені у скаргах [PERSON] , [PERSON] (від імені [PERSON] ) та [PERSON] та вирішено вважати, що поведінка [PERSON] свідчить про систематичне невиконання трудових обов`язків і порушення норм професійної етики. Також вирішено провести засідання комісії 30.10.2025 о 15.00 у малій актовій залі для надання можливості лікарю [PERSON] надати усні пояснення щодо обставин. (а.с.49) Запис пацієнтів: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у електронній системі закладу охорони здоров`я на прийом у призначений час на огляд до лікаря ортопеда травматолога [PERSON] підтверджено скріншотами на а.с.47-48 Про день та час засідання комісії (30.10.2025 о 15:00) було повідомлено позивача, запропоновано йому з`явитися на засідання комісії та надати пояснення, з даним повідомленням позивач ознайомився 29.10.2025, про що свідчить його підпис (а.с.50) На засідання комісії з проведення службового розслідування був присутній [PERSON] , про що зазначено у протоколі №4 від 30.10.2025 (а.с.51) У даному протоколі зазначено таке: « [PERSON] , який з`явився на засідання комісії, привітався та повідомив, що пояснювати нічого не буде. Члени комісії неодноразово намагалися донести до [PERSON] інформацію про його обов`язок співпрацювати у межах службового розслідування та надати пояснення, однак він категорично відмовився слухати пояснення комісії. У ході засідання головою комісії [PERSON] було повідомлено про необхідність його з`явлення на засідання Первинної профспілкової організації, на якому розглядатимуться висновок комісії та подання голови комісії про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. Час і місце проведення засідання профспілкового комітету було тричі оголошено вголос. [PERSON] відмовився отримувати письмове повідомлення про засідання та підписувати відповідне запрошення, у зв`язку з чим складено акт про відмову від підпису. З актом [PERSON] ознайомлюватися відмовився, підпису не поставив. Водночас у повідомленні про необхідність з`явлення на засідання профспілки [PERSON] власноручно поставив хрестик, що засвідчує факт його інформування, враховуючи прочитання повідомлення тричі вслух у його присутності. Вирішили: вважати факт відмови [PERSON] від надання пояснень зафіксованим. Долучити акт про відмову від підпису до матеріалів службового розслідування. Направити матеріали службового розслідування та подання голови комісії до Первинної профспілкової організації для розгляду питання про надання згоди на звільнення [PERSON] у зв`язку з систематичним невиконанням трудових обов`язків.» 30 жовтня 2025 року складено висновок комісії з проведення службового розслідування щодо лікаря-ортопеда-травматолога [PERSON] . У висновку зазначено, що в ході службового розслідування розглянуто такі документи та відомості: скарги пацієнтів: [PERSON] від 10.10.2025 року, [PERSON] (від імені [PERSON] ) від 16.10.2025 року, [PERSON] від 23.10.2025 року; пояснювальні записки членів колективу; дані електронної системи охорони здоров`я (відсутність записів про огляди); акти про відмову лікаря від надання пояснень та підписання службових документів; протоколи засідань комісії N 1-4. У висновку комісії зазначено, що за результатами перевірки скарг підтверджено факти неналежного виконання лікарем [PERSON] своїх професійних обов`язків: відсутність записів про прийом пацієнтів у медичній інформаційній системі, неповне оформлення документів, порушення порядку ведення медичної документації. Зафіксовано систематичні порушення трудової дисципліни - відмови у прийомі пацієнтів. Пацієнти неодноразово скаржилися на грубу та неетичну поведінку лікаря, що принижувала їхню честь і гідність також суперечила нормам медичної етики. Встановлено, що лікар [PERSON] неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності (оголошувалися догани), однак належних висновків не зробив. Під час проведення службового розслідування лікар відмовився від надання пояснень і відмовився брати участь у завершальному засіданні комісії по суті розгляду матеріалів. Висновки комісії: дії лікаря [PERSON] мають ознаки систематичного невиконання трудових обов`язків без поважних причин, що є порушенням пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Поведінка лікаря порушує норми професійної етики медичного працівника. Враховуючи попередні дисциплінарні стягнення та наявність численних скарг пацієнтів, подальше перебування [PERSON] на займаній посаді є недоцільним. Комісія вважала за доцільне внести подання до Первинної профспілкової організації КНП «ЧМЛ №2» ЧМР щодо надання згоди на застосування до лікаря-ортопеда-травматолога [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (а.с.52) Подання голови комісії з проведення службового розслідування на розгляд голови Первинної профспілкової організації КНП «Чернігівська міська лікарня №2» було внесено 30.10.2025 (а.с.53) Про засідання комісії головою Первинної профспілкової організації КНП «ЧМЛ N? 2» ЧМР складено повідомлення на ім`я [PERSON] про необхідність його явки на засідання комісії 31.10.2025 об 11-00 год. та наявний акт про його відмову від підписання повідомлення про необхідність з`явлення на засідання профспілки, засвідчений підписами голови та членів комісії (а.с.54 та на звороті). Згідно витягу з протоколу №16 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Чернігівської міської лікарні №2 від 31.10.2025 прийнято таке рішення: «Визнати, що при проведенні службового розслідування адміністрацією лікарні дотримано вимоги трудового законодавства. Враховуючи висновки службової комісії, систематичне порушення трудової дисципліни, неналежне виконання професійних обов`язків, відмову від надання пояснень та неявку на заплановане засідання профкому погодити застосування дисциплінарного стягнення лікарю-ортопеду-травматологу [PERSON] у вигляді звільнення з роботи на підставі п.3 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, без його присутності.» Наказом головного директора КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради №337-адм від 31 жовтня 2025 року звільнено з роботи лікаря-ортопеда-травматолога поліклініки №2 [PERSON] 03.11.2025 на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Підставою наказу є: висновок комісії з проведення службового розслідування від 30.10.2025; подання голови комісії від 30.10.2025; витяг з протоколу засідання Первинної профспілкової організації від 31.10.2025 №16 (а.с.56) З оскаржуваним наказом про звільнення позивач також відмовився ознайомлюватися, про що складено акт №3 від 31.10.2025, в якому зазначено, що після ознайомлення зі змістом наказу [PERSON] відмовився від підписання у графі «З наказом ознайомлений», мотивів відмови не повідомив. Під час оголошення наказу вів себе агресивно, розлючений покинув кабінет начальника відділу кадрів (а.с.57) Відповідно до Посадової інструкції лікаря-ортопеда-травматолога відділення спеціалізованих прийомів поліклініки КНП «ЧМЛ № 2» ЧМР від 01 лютого 2022 року, з якою [PERSON] був ознайомлений 02.12.2022 року, лікар-ортопед-травматолог зобов`язаний належним чином виконувати покладені на нього професійні та трудові функції, зокрема: здійснювати щоденний амбулаторний прийом пацієнтів, аналізувати медичну документацію та іншу необхідну інформацію (п. 2.6); проводити медичний огляд, збір анамнезу, встановлювати або уточнювати діагноз, визначати необхідність додаткових обстежень, консультацій та показання до госпіталізації (п.п. 2.72.9); розробляти план і тактику лікування, коригувати його залежно від стану пацієнта та результатів обстежень (п.п. 2.9, 2.11); щоденно перебувати на робочому місці та не залишати територію Підприємства в робочий час без поважних причин і без відома завідувача відділення (п. 2.25); дотримуватися Правил внутрішнього трудового розпорядку Підприємства (п. 2.26); дотримуватися принципів медичної деонтології у взаємовідносинах із пацієнтами та медичним персоналом (п. 2.39). Розділом 4 Посадової інструкції передбачено, що лікар-ортопед-травматолог несе відповідальність за: неналежне виконання або невиконання посадових обов`язків (п. 4.1); бездіяльність, неприйняття рішень та помилкові дії, що входять до сфери його функціональних обов`язків (п. 4.8); порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку та норм трудового законодавства (п. 4.11). У розділі 5 Посадової інструкції зазначено, що лікар-ортопед-травматолог відділення повинен знати свої права, обов`язки та відповідальність, а також правила внутрішнього трудового розпорядку та умови Колективного договору (п.п. 5.4, 5.13); правила оформлення медичної документації (п.5.9) (а.с.82-87). Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради працівники даного закладу зобов`язані: працювати чесно та сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження генерального директора або уповноважених ним керівників структурних підрозділів, дотримуватися трудової та технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна Підприємства (п.3.1). Підвищувати якість і культуру надання медичної допомоги населенню, застосовувати сучасні досягнення медичної науки та організації праці, вести активну санітарно-гігієнічну просвітницьку роботу серед населення (п.3.2). Вчасно приходити на роботу, ефективно використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватися від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їхні обов`язки. Залишати робоче місце до закінчення робочого часу (робочої зміни) дозволяється лише за погодженням із безпосереднім керівником, а у разі його відсутності - з генеральним (медичним) директором або їх заступниками (п.3.3). Неухильно дотримуватися професійних обов`язків медичних працівників, зокрема вимог професійної етики та деонтології, зберігати лікарську таємницю, надавати першу невідкладну допомогу у разі нещасних випадків чи інших надзвичайних ситуацій, власним прикладом пропагувати здоровий спосіб життя, надавати необхідну консультативну допомогу колегам та виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством (п.3.5). Сумлінно виконувати всі функціональні обов`язки, визначені посадовими інструкціями (п.3.12) Конституцією України та Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено право кожної людини на природне невід`ємне і непорушне право на охорону здоров`я. Статтею 1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я. Медична допомога - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику та лікування у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами (ч. 1 ст. 3 Закону України ««Основи законодавства України про охорону здоров`я»). Медична інформація - інформація про медичне обслуговування особи або його результати, викладена в уніфікованій формі відповідно до вимог, встановлених законодавством, у тому числі інформація про стан здоров`я, діагнози та будь-які документи, що стосуються здоров`я та обмеження повсякденного функціонування/життєдіяльності людини (ч. 1 ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»). Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110 затверджено форми первинної облікової документації та інструкції щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форм власності та підпорядкування, тобто регламентовано чіткий алгоритм дій медичного працівника закладу охорони здоров`я та визначено порядок введення медичної документації. Відповідачем надані докази на підтвердження того, що позивачем, який працював лікарем-ортопедом-травматологом, за наявності підтвердженого запису пацієнтів [PERSON] та [PERSON] на прийом саме до лікаря [PERSON] , не внесено записів до електронних медичних карт цих пацієнтів про проведення огляду. Щодо пацієнта [PERSON] , який також був записаний на прийом до лікаря [PERSON] , у системі наявний запис про огляд, у якому зазначено «лікарняний на 1 день», проте висновок про тимчасову непрацездатність (електронний листок непрацездатності лікарем сформований не був). На неналежне надання медичної допомоги пацієнтам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були подані скарги до медичного закладу та щодо змісту цих скарг адміністрацією закладу неодноразово в ході проведення службового розслідування пропонувалося позивачу надати пояснення, проте позивач ні письмових, ні усних пояснень щодо поданих на його дії скарг пацієнтів не надав, що підтверджується матеріалами справи. У судовому засіданні позивачем не спростовано висновки, зроблені за результатами проведення службового розслідування щодо позивача, викладені у висновку комісії від 30.10.2025 про те, що за результатами перевірки скарг [PERSON] від 10.10.2025, [PERSON] (в інтересах [PERSON] ) від 16.10.2025, [PERSON] від 23.10.2025 підтверджено факти неналежного виконання лікарем [PERSON] своїх професійних обов`язків: відсутність записів про прийом пацієнтів у медичній інформаційній системі, неповне оформлення документів, порушення порядку ведення медичної документації. Зафіксовано систематичні порушення трудової дисципліни - відмови у прийомі пацієнтів. Пацієнти неодноразово скаржилися на грубу та неетичну поведінку лікаря, що принижувала їхню честь і гідність також суперечила нормам медичної етики. Суд, враховуючи положення вимог Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», погоджується з твердженням роботодавця про те, що неправильне ведення медичної документації є порушенням основного принципу охорони здоров`я в Україні, дотримання прав і свобод людини і громадянина в сфері охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. За визначеними у пункті 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. (Постанова Верховного Суду від 09.12.2021 у справі № 489/58/20) Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 31 липня 2025 року у справі № 541/3870/24). Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України в редакції, чинній на час звільнення позивача, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства. У період дії воєнного стану норми статті 43 КЗпП України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів (частина друга статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»). У даній справі згоду профспілкового комітету на застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України було надано. Згідно зі статтею 12, частиною першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановивши, що після обґрунтованих скарг пацієнтів та оголошення трьох доган за неналежне виконання посадових обов`язків, позивач свою поведінку не змінив та в черговий раз допустив неналежне виконання ним своїх професійних обов`язків: відсутність записів про прийом пацієнтів у медичній інформаційній системі, неповне оформлення документів, порушення порядку ведення медичної документації, відмові у прийомі пацієнтів, тобто порушення обов`язків, передбачених посадовою інструкцією лікаря ортопеда - травматолога, що підтверджено висновком комісії з проведення службового розслідування та не спростовано позивачем під час розгляду справи, порушень прав позивача з боку роботодавця при застосуванні заходів дисциплінарного стягнення щодо позивача судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про правомірність рішення відповідача, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed