Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

26.07.2021 позивач КП "ХТМ" завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.07.2011 по 30.06.2021 розмірі 106660,42 грн, три відсотки річних у розмірі 1650,99 грн, інфляційні витрати у розмірі 4007,80 грн та судовий збір. Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.07.2011 по 30.06.2021 не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 04.11.2021 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позов КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.07.2011 по 30.06.2021 у розмірі 106 660 (шістсот шість тисяч шістсот шістдесят) грн 42 коп. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» три відсотки річних у розмірі 1650,99 грн, інфляційні витрати у сумі 4007,80 грн, а всього 5658 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн 79 коп. Стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір по 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн з кожного. ЗУ «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Дзержинський районний суд м. Харкова змінено на Шевченківський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду. 04.03.2026 ухвалою заочне рішення Дзержинського (нині Шевченківського) районного суду міста Харкова №638/11410/21, 2/638/5085/21 від 04.11.2021 по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - скасувано. Протоколом передачі судової справи раніше визнаечному складу суду від 05.03.2026 справу передано в провадження судді Семіряд І.В. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутністю, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила застосувати строки позовної давності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] та є абонентами КП "Харківські теплові мережі", відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно зі ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21). З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Як встановлено судом КП «Харківські теплові мережі» з квітня 2017 року по теперішній час надавались послуги з теплопостачання, які відповідачі повинні оплатити. З відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу за адресою: [ADDRESS] вбачається, що у спірний період підприємством нараховувалася щомісячно плата за надані послуги, але відповідачами оплата послуг не здійснювалася, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Установивши, що відповідачі фактично отримували житлово-комунальні послуги, проте належним чином не виконували своїх обов`язків щодо оплати наданих КП «Харківські теплові мережі» послуг, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину. У спірних правовідносинах обов`язок споживачів сплачувати за надані позивачем послуги є щомісячним. Отже, позовна давність до вимог про стягнення заборгованості, що існували в межах трирічного строку до дня набрання чинності згаданим Законом № 540-IX - 02 квітня 2017 року, тобто зі строком виконання з 02 квітня 2017 року вважається такою, що не спливла. Заборгованість з відповідачів підлягає стягненню з 02.04.2017 по 30.06.2021. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 02.04.2017 по 30.06.2021 у відповідачів наявна заборгованість у сумі 62571,60 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за послуги теплопостачання за період 02.04.2017 по 30.06.2021 розмірі 62571,60 грн, три відсотки річних у розмірі 1650,99 грн, інфляційні витрати у розмірі 4007,80 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених вимог. Так, позивачем було заявлено вимоги 112 319,21грн (100%), судом задоволено позов на суму 68 230,39 грн (60,7%). Отже, судовий збір підлягає стягненню у розмірі 1377,90 грн (2270 грн*60,7%). Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial