Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом та просила: розірвати договір купівлі-продажу костюму; стягнути з ФОП [PERSON] на її користь грошові кошти, сплачені за договором купівлі-продажу костюму в розмірі 3850,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона 08 січня 2026 року через інтернет-магазин в Instagram «sleeperstories» замовила товар у ФОП [PERSON] , а саме костюм літній «небесно-блакитного» кольору (як зазначено в рекламі на інтернетсторінці), який складається з сорочки та брюк вартістю 3850,00 грн. Замовлення було повністю оплачене. 12.01.2026р. вона отримала товар і при примірці товару виявила, що він не підійшов їй за розміром та якістю. 12.01.2026 року вона звернулася до продавця з вимогою повернути сплачені кошти, однак їй було відмовлено, на підставі того, що придбаний нею товар входить до переліку товарів належної якості, які не підлягають обміну та поверненню. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Біла Б.Б. позовні вимоги підтримали повністю і просили позов задоволити. Представник відповідача Ашурова А.Р. подала відзив на позов. В судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила, що: - під час замовлення позивачці було повідомлено про здійснення нею індивідуального замовлення на пошиття одягу; - якість і склад тканини відповідає заявленому; - відсутні підстави для висновку, що у даному випадку наявні будь-які ознаки істотного недоліку товару, оскільки позивач не доводить, що товар не відповідає узгодженим із покупцем параметрам, а лише стверджує, що отримані штани не задовольнили її за розміром; - колір тканини в залежності від умов зйомки може відрізнятись; - відповідачкою ФОП [PERSON] було виготовлено та реалізовано товар належної якості; - позивачка фактично придбала піжаму, яка є натільною білизною і відповідно до переліку товарів належної якості не підлягають обміну (поверненню); - позивачкою не доведено наявності недоліків продукції, неправомірні дії з боку відповідача відсутні, як і факт порушення прав [PERSON] як споживача, а, отже, і завдання їй моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] 08 січня 2026 року через інтернет-магазин в Instagram «sleeperstories» замовила товар у ФОП [PERSON] , а саме костюм літній вартістю 3850,00 грн. Замовлення було повністю оплачене 08.01.2026 року на реквізити ФОП [PERSON] код отримувача: [NUMBER] , рахунок отримувача: [NUMBER] . 12.01.2026р. позивач отримала товар і при примірці товару виявила, що він не підійшов їй як за розміром так і за якістю (при цьому позивачка надала продавцю свої заміри і за порадою продавця обрала розмір). З долученої до позову переписки між сторонами вбачається, що: 1) Хоча з назви каналу в Instagram (а.с.15, 16) можна припустити, що там реалізуються «речі для сну», однак, під рекламним відео, придбаний позивачкою товар називається «костюмом», а не піжамою як стверджує представник відповідачки. З огляду на це, суд вважає, що немає підстав вважати, що придбаний позивачкою товар є саме піжамою і відноситься до товарів, що не підлягають обміну. 2) Замовлений костюм було виготовлено по одному з двох стандартних лекал «С-Л» (а.с.17, 25), що спростовує твердження представника відповідачки, що товар було пошито за її індивідуальним замовленням. Про цю обставину також свідчить переписка в якій представник продавця зазначив «Вам потрібне лекало без доплат, сяде вільно» (а.с.18). Тому, посилання в переписці на п.3 ч.5 ст.13 ЗУ «Про захист прав споживачів» є не релевантним. 3) Встановити чи відповідає склад і якість тканини заявленим характеристикам з наданих суду доказів не можливо. З долучених фотографій отриманого позивачкою товару (який позивачка також демонструвала суду в залі судового засідання) та фотографії товару, який рекламувався на каналі в Instagram (а.с.34) є очевидним, що ці товари мають суттєві відмінності (вигляд, колір і структура матеріалу мають візуальні відмінності). При цьому суд погоджується з представницею відповідачки, що «тканина, як і будь-який інший об`єкт зйомки, може виглядати по-різному залежно від освітлення його кута падіння, колірної температури, інтенсивності та наявності відблисків від предметів поруч…». Водночас, про такі обставини споживач має бути проінформований заздалегідь і це є загальновідомою практикою. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. Окрім того, суд вважає, що у випадку дистанційної торгівлі (в т.ч. через Instagram) споживач позбавлений можливості безпосередньо оглянути товар, оцінити якість матеріалу, його фактичний колір, розмір та інші істотні характеристики, що є можливим при придбанні товару у стаціонарному магазині. За таких умов вимога продавця про 100% передоплату у поєднанні з відмовою у поверненні або обміні товару фактично перекладає всі ризики невідповідності товару очікуванням покупця на споживача. Така практика порушує баланс інтересів сторін та ставить споживача у значно менш сприятливе становище, ніж при придбанні аналогічного товару у звичайному магазині, що суперечить самій меті законодавства про захист прав споживачів. Особливо відчутним даний дисбаланс є у випадку придбання товарів належної якості, які не підлягають обміну/поверненню (хоча в даному випадку суд не вважає придбаний позивачкою товар саме таким). В даній справі і з огляду на обставини, суд вважає, що відповідно до частини другої статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», вимога продавця про 100% передоплату і відмова у поверненні товару є несправедливими умовами, суперечить принципу добросовісності і зумовлює істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, - тому вимога позивачки про розірвання такого договору купівлі-продажу підлягає до задоволення. З відповідачки також слід стягнути на користь позивачки кошти у розмірі вартості такого товару (костюму) у розмірі 3850,00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. При цьому посилання представниці позивачки на ч. 1 ст.23, ст.1167 ЦК України суд вважає безпідставним. В позовній заяві та під час судового засідання ні позивачка ні її представниця жодним чином не обґрунтували розмір заявленої до відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. Позивачка стверджувала, що дана обставина зіпсувала їй відпустку, оскільки вона сподівалась зробити серію фото в цьому костюмі. Окрім того, слід зважити на те, що порушення ЗУ «Про захист прав споживачів» з боку відповідачки суд все ж таки встановив. Тому з огляду на вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України), суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Позовні вимоги [PERSON] задоволено частково (19% від суми позовних вимог), тому відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь держави 253 грн. судового збору (пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Щодо стягнення витрат позивачки на правову допомогу. Представник відповідачки заперечувала про стягнення з відповідачки на користь позивачки 15000,00 грн., які позивачка сплатила на користь юридичної компанії «Правовий лідер». Свою позицію обґрунтовує тим, що така допомога не може бути віднесена до витрат на правничу допомогу, оскільки надавалась не адвокатом чи адвокатським об`єднанням. Окрім того зі змісту договору неможливо встановити чи стосується вона даного позову і справи. З такою позицією представниці відповідачки суд погоджується і вважає, що у задоволення вимог про стягнення з відповідачки на користь позивачки витрат сплачених на користь юридичної компанії «Правовий лідер» - слід відмовити. Щодо стягнення витрат відповідачки на правову допомогу. Представник відповідачки просила стягнути з позивачки витрати на правову допомогу у сумі 20000,00 грн. (гонорар у твердій сумі). Будь-яких заперечень з цього приводу від позивачки та її представниці до суду не надходило. Зважаючи, що позов було задоволено частково (19% від суми позову), - тому з позивачки слід стягнути на користь відповідачки 16200,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved