Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

12.01.2026 року адвокат Абакумов С.М. від імені та в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до суду з даним позовом про стягнення аліментів на користь [PERSON] з [PERSON] [INFO] , для утримання повнолітньої [PERSON] [INFO] на період її навчання в учбовому закладі на денній формі навчання до досягнення нею 23 років. Позов обгрунтований тим, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час, [PERSON] навчається в Миколаївському політехнічному фаховому коледжі на денній формі здобування освіти. Донька проживає разом з мамою, позивачка надає дитині матеріальну допомогу та моральну підтримку, утримання відбувається повністю за кошти позивачки. Відповідач, в добровільному порядку, коштів на утримання доньки не надає, що призводить до напруженого фінансового становища. Досудове врегулювання спору не проводилося та не видається можливим, оскільки відповідач відмовляється добровільно сплачувати аліменти на дитину, яка навчається. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 12.01.2026 року матеріали справи передано для розгляду судді. Ухвалою судді від 13.01.2026 року дану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу термін для виправлення вказаних недоліків позовної заяви строком 10 (десять) днів з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання суду доказів надсилання копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 ЦПК Українина зареєстровану адресу відповідача, а саме: [ADDRESS] . 23.01.2026 року від представника позивачки - адвоката Абакумова С.М. надійшла заява про усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 13.01.2026 року. Ухвалою судді від 28.01.2026 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.02.2026 року на 11:30 год. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання 19.02.2026 року, розгляд справи відкладено на 24.03.2026 року на 16:30 год. Відповідач, який належним чином повідомлений судом про розгляд справи, повторно в судове засідання не з`явився про наявність поважних причин, які перешкоджають участі в судовому засіданні не повідомив, відзив на позов не надав. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, 23.03.2026 року представник позивачки надав до суду додаткові пояснення, в яких розгляд справи просить проводити без позивачки та її представника. Враховуючи наведене вище, розгляд справи проводиться за відсутності сторін та відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.01.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №32. Згідно витягів з реєстру територіальної громади №2026/000437600 та №2026/000437151 від 10.01.2026 року, позивачка [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Довідкою №02/26 від 08.01.2026 року, виданою Миколаївським політехнічним фаховим коледжем, підтверджується, що [PERSON] здобуває освіту в Миколаївському політехнічному фаховому коледжі у групі Ек-313 3 курсу, за освітньою програмою «Економіка підприємств», згідно наказу №100 від 30.07.2023 р., денної форми здобуття освіти з 01.09.2023 року до 01.07.2026 року. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до статті 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з частиною 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в частині 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18, провадження №61-16005св20. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] , яка є донькою відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, незаміжня. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, а тому потребує матеріальної допомоги. Відомостей щодо наявності на утриманні відповідача інших осіб, хронічних захворювань які позбавляли б останнього можливості сплачувати аліменти, матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аналогічна позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 23.01.2019 (справа №346/103/17, провадження №61-2017св18). Суд враховує висновки Верховного Суду у вказаній справі, а саме те, що законодавець визначив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, тобто на весь період навчання, який охоплює час від вступу до закінчення навчання чи відрахування з навчання. Оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що він не в змозі надавати своїй доньці матеріальну допомогу, відсутні відомості стосовно перебуванні у відповідача інших дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні, суд вважає за можливе заявлені вимоги про стягнення аліментів задовольнити. Щодо періоду стягнення аліментів, то позивачка звернулася до суду 12.01.2026 року, відтак, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. (ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 191 СК України). Право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною 23 річного або припинення навчання. Суд враховує те, що [PERSON] навчається на денній формі, безспірно потребує матеріальної допомоги, її матеріальне становище, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.01.2026 року та до 23 річного віку, тобто до [INFO] , але за умови продовження навчання та не більше як до досягнення нею 23 річного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий у розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved