Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований [ADDRESS] , який належав їй на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Ніжинською районною радою народних депутатів 27.06.1991 згідно рішення від 29.06.1989 №115. Він прийняв спадщину в установленому законом порядку, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, мотивуючи це тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги задовольнити. Відповідач Ніжинська міська рада Чернігівської області в особі представника Лях О.М. 20.01.2026 на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечили проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2020 (а.с.6). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи (а.с.22-30). Доказами того, що [PERSON] є сином [PERSON] , є свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 11.05.1963 (а.с.8). Відповідно до довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 04.08.2021 житловий будинок в [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 зареєстровано на праві особистої власності за [PERSON] в цілому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Ніжинським райвиконкомом 27.06.1991 (а.с.9). Державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.7). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у законі. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.ст.41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст.392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Враховуючи те, що ст.392 ЦК України дозволяє визнавати право власності у разі, коли воно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з наведених підстав. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved