Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

у грудні 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики № 71288536 в сумі 13 700 грн. 00 коп. та за договором позики № 8352428 в сумі 8074 грн. 00 коп., судових витрат. Обґрунтовано позов, тим, що 17.05.2025 та 25.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] були укладені договори позики № 73849653 та № 8352428. В подальшому ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 16/10/205. На даний час право вимоги до відповідача за договорами на загальну суму заборгованості 21 784 грн. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 05 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 71288536, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно з п. 2.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору відповідач отримав позику в сумі 4000 грн. Строк позики 30 днів. Процентна ставка /день 0,250 %. Комісія за надання позики 15,00 % від суми наданої позики (що у грошовому виразі складає 600 грн.). Дата повернення позики 15.06.2025. 17 травня 2025 року TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 15140420 до договору про надання коштів у кредит № 71288536 від 17 травня 2025 року. Відповідно до п. 1 угоди сторони домовились продовжити строк кредитування на 27 днів та викласти п.п. 2.2.2 п. 2.2. Договору в новій редакції: строк кредитування 57 днів, проценти за користування кредитом здійснюються за ставкою 1,00 %. Викладено в новій редакції стовбці 2,3,6,7,8 Таблиці п. 2.2 Договору, а саме: Дата повернення кредиту 12.07.2025, денна процентна ставка 1,00 %, орієнтована реальна річна ставка, % 1378,36, орієнтовна загальна вартість кредиту 5980 грн., загальні витрати за кредитом 1980 грн. Згідно з довідкою № КД-000077582 від 06.11.2025 ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» підтверджує виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», здійснено платіжну операцію 17.05.2025 щодо перерахування 4000 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 27 на звороті, 28). Згідно витребуваних судом відомостей від АТ «ПУМБ» від 19.01.2026, в банку на ім`я [PERSON] було випущено банківську картку № [NUMBER] , на яку 17.05.2025 було зарахування коштів в сумі 4000 грн. від ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС». 25 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 8352428, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору відповідач отримав позику в сумі 2000 грн. Строк позики 360 днів. Відповідно по п. 2.2.8 договору комісія за надання кредиту 17,25% від суми видного кредиту (що у грошовому виразі 345 грн.). Дата повернення позики 19.05.2026, процентна ставка/день (фіксована) 0,95, неуйстойка 100 грн. день. Згідно з довідкою № КД-000075068 від 04.11.2025 ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» підтверджує виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», здійснено платіжну операцію 25.05.2025 щодо перерахування 2000 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 38). Згідно витребуваних судом відомостей від АТ «ПУМБ» від 19.01.2026, в банку на ім`я [PERSON] було випущено банківську картку № [NUMBER] , на яку 25.05.2025 було зарахування коштів в сумі 2000 грн. від ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС». 16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ « ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 16/10/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру прав вимоги № 16/10/25 від 16.10.2025 до договору факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 71288536 від 17.05.2025 в сумі 13710 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1110 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8000 грн. сума заборгованості за пенею; 600 грн. комісія за надання позики, та за договором позики № 8352248 від 25.05.2025 в сумі 8074 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1729 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4000 грн. сума заборгованості за пенею; 345 грн. комісія за надання позики. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено позивачем, відповідач свої зобов`язання за кредитним зобов`язаннями належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за кредитним договором № 71288536 від 17.05.2025 утворилась заборгованість в сумі 13710 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1110 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8000 грн. сума заборгованості за пенею; 600 грн. комісія за надання позики, та за договором позики № 8352428 від 25.05.2025 утворилась заборгованість в сумі 8074 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1729 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4000 грн. сума заборгованості за пенею; 345 грн. комісія за надання позики. Відповідачем вказаних розрахунків заборгованості не спростовано. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України ,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на даний час. Отже, стягнення заборгованості за пенею в розмірі 8 000 грн. за договором № 71288536 від 17.05.2025 та стягнення заборгованості за пенею в розмірі 4 000 грн. за договором № 8352428 від 25.05.2025 в період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, суд приходить до висновку, що заборгованість [PERSON] за договором № 71288536 від 17.05.2025, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» становить 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1110 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками, 600 грн. сума заборгованості за комісією, а всього 5710 грн. та заборгованість [PERSON] за договором № 8352428 від 25.05.2025, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» становить 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1729 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками, 345 грн. сума заборгованості за комісією, а всього 4074 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог статті 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 4500 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, акт приймання-передачі виконаних робіт до договору № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року та витяг з а Акту № 6ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги договору № 25-08/25/ФП від 25.08.2025. Згідно витягу з Акта № 6ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги договору № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, складеного 23.10.2025 року та підписаного сторонами, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прийняло послуги, надані адвокатом Ткаченко Ю.О. , в т.ч. вивчення наявних у клієнта документів та аналіз документів, аналіз судової практики вартість, якої складає 500 грн; підготовка позовної заяви до боржника за договором позики, вартість якої складає 4000 грн. Відповідно частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки стороною позивача документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає за необхідне стягнути їх пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов (45%), стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1090 грн. 08 коп.

Outcome: partial