Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Представник позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернувся до суду з позовом до[PERSON] про стягнення з останнього на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за кредитним договором № 486673-КС-001 від 16.01.2022 року у загальному розмірі 15120,72 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 16.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 486673-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Тобто, ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4972 на номер телефону [NUMBER] , який був зазначений відповідачем у анкеті особистого кабінету. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало у повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили фіксовану ставку процентів - 1,15514127 за кожен день користування кредитом. [PERSON] на виконання умов договору № 486673-КС-001 від 16.01.2024 року здійснив часткову оплату за загальну суму 1000,00 грн. Оскільки відповідач, [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором № 443999-КС-001 від 16.01.2024 року, тому станом на 01.12.2025 року, виникла заборгованість у загальному розмірі 15120,72 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 9814,32 грн., суму прострочених платежів за комісією - 306,40 грн. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 08.01.2026 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Представник позивача просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та супровідний лист за адресою його місця реєстрації, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 66), яке він отримав 11.02.2026 року, та належно повідомлений про розгляд даної справи в суді. Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 16.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 486673-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Тобто, ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4972 на номер телефону [NUMBER] , який був зазначений відповідачем у анкеті особистого кабінету. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало у повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили фіксовану ставку процентів - 1,15514127 за кожен день користування кредитом. [PERSON] на виконання умов договору № 486673-КС-001 від 16.01.2024 року здійснив часткову оплату за загальну суму 1000,00 грн. Оскільки відповідач, [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором № 443999-КС-001 від 16.01.2024 року, тому станом на 01.12.2025 року, виникла заборгованість у загальному розмірі 15120,72 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 9814,32 грн., суму прострочених платежів за комісією - 306,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач [PERSON] порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Крім того, відповідності до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.. На підставі викладеного і

Outcome: approved