Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову представник позивача Кудіна А.В. вказала, що 05.01.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] укладено кредитний договір № 8433275. 27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 5 від 27.05.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18600 грн, з яких: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 600 грн сума заборгованості за відсотками; 11400 грн сума заборгованості за за пенею, 660 грн - комісія за надання кредиту. Зважаючи на вказане, оскільки відповідач не виконав свої обов`язки за кредитним договором, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказану заборгованість за кредитним договором в сумі 18660 грн, а також понесені позивачем судові витрати. Відповідач дідзив на позов до суду не подав ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи У позовній заяві представник позивача просила справу розглянути без участі позивача, не заперечувала щодо винесення судом у справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подв, про причини неявки суд не повідомив. ІІІ. Процесуальні дії у справі 03.12.2025 відкрито провадження у справі і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24.03.2026 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 05.01.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про надання коштів у кредит № 8433275 (далі кредитний договір), згідно з яким [PERSON] отримав кредит в сумі 3000 грн. Кредитний договір підписаний відповідачем [PERSON] 05.01.2025 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «431326». Згідно з погодженими сторонами умовами договору, сума кредиту(загальний розмір) складає: 3000 грн, процентна ставка в день - 0,01 % (фіксована), комісія за надання кредиту 20,71 % від суми наданого кредиту, що складає 621,30 грн, денна процентна ставка/день 0,70 %, проценти за понадстрокове користування кредитом 5 % в день, пеня в день 5%, орієнтовна загальна вартість кредиту 3630 грн. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій форма, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Згідно з Розділом 12 кредитного договору «Юридичні адреси та реквізити сторін», при укладенні кредитного договору [PERSON] зазначено банківську платіжну картку № [NUMBER] . Згідно з п. 2.2.2 Договору, строк дії договору - 30 днів. Таким чином, строк дії кредитного договору по 04.02.2025. Згідно з Додатком № 1 до кредитного договору Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка також підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «431326», сторонами кредитного договору узгоджений графік внесення платежів та суми платежів: [PERSON] зобов`язався 03.02.2025 на виконання умов кредитного договору повернути кошти в розмірі 3630 грн, з яких сума кредиту 3000 грн, проценти за користування кредитом 8,70 грн, комісія 621,30 грн. Згідно з довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» (далі - ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС») № КД-0000085272/ТНПП від 17.11.2025, відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, на виконання платіжної інструкції ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» 05.01.2025 на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] було перераховано 3000 грн, номер платежу 23093004-8150-4сb0-a385-ae37d4a02de8. Відповідно до розрахунку заборгованості від 15.10.2025, проведеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за період з 05.01.2025 по 27.05.2025: відповідач [PERSON] 05.02.2025 вніс кошти на загальну суму 1200 грн, з яких 17,40 грн кредитодавцем зараховано на погашення: заборгованості за відсотками, 600 грн на погашення заборгованості за пенею, 582,60 грн на погашення заборгованості за комісією. У вказаному розрахунку міститься інформація про розмір комісії 1242,60 грн, та тіло кредиту 6000 грн, що не відповідає узгодженим сторонами умовам кредитного договору, згідно з яким тіло кредиту становить 3000 грн, комісія за надання кредиту становить 621,30 грн. 27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги за договірними відносинами з Боржниками, які мають грошові зобов`язання перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у вигляді повернення суми наданих коштів, плати за користування такими коштими та інших передбачених договором з боржником платежів. Відповідно до п. 1.1. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. У витязі з Реєстру боржників № 5, який є додатком до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступлено, під № 2530 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 8433275 від 05.01.2025, сума заборгованості за основною сумою боргу 6000 грн, сума заборгованості за пенею 11400 грн, сума заборгованості за процентами 600 грн, загальна сума заборгованості 18660 грн. Дані обставини підтверджуються: відомостями з позовної заяви, копією договору про надання коштів у кредит № 8433275 від 05.01.2025 з додатком № 1 до нього; копією довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № КД-0000085272/ТНПП від 17.11.2025 про перерахування коштів згідно кредитного договору; копією розрахунку заборгованості за кредитним договором; копією Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025; копією Додаткової угоди №4 від 27.05.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025; копією Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №5 за Договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025; копією Платіжної інструкції № 723 від 30.05.2025 про оплату згідно Додаткової угоди № 4 від 27.05.2025 за Договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025; копією витягу з Реєстру боржників №5 від 27.05.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, § 1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування». V. Оцінка суду Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Оскільки договір про надання коштів у кредит № 8433275 від 05.01.2025 підписаний відповідачем [PERSON] , шляхом застосування електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, тому такий договір укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно зі статями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Згідно з долученими до позовної заяви доказами, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права первісного кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у зобов`язаннях за договором про надання коштів у кредит № 8433275 від 05.01.2025, за яким [PERSON] є позичальником. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Представник позивача в позовній заяві обґрунтовує позовну вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 18660 грн там, що відповідно до Реєстру боржників № 5 від 27.05.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 18660 грн, з яких: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 600 грн. сума заборгованості за відсотками; 11400 грн сума заборгованості за пенею; 660 грн комісія за надання Кредиту. Разом з тим, згідно з долученою представником позивача до позовної заяви копією кредитного договору № 8433275 від 05.01.2025 сума кредиту(загальний розмір) складає 3000 грн, а згідно з копією довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № КД-0000085272/ТНПП від 17.11.2025, вказана сума кредиту (3000 грн) була 05.01.2025 перерахована на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Згідно зі статтею 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 11400 грн пені (штрафу), суд зазначає про таке. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і останнім Указом Президента України № 40/2026 від 12.01.2026, затвердженому Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2026 продовжено строк дії воєнного стану в Україні 05 год. 30 хв. 03.02.2026 строком на 90 діб, - до 03.05.2026. З урахуванням викладеного, [PERSON] , згідно з законом, звільняється від обов`язку сплати на користь позивача неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 05.01.2025, оскільки вони нараховані позивачем після 24.02.2022 та підлягають списанню кредитодавцем. У зв`язку з наведеним, позовна вимога про стягнення з відповідача 11400 грн пені задоволенню не підлягає. Як встановлено судом, сплачені 05.02.2025 відповідачем кошти в сумі 600 грн були віднесені кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в рахунок погашення заборгованості за нарахованою пенею. Враховуючи вказане вище, на підставі ст. 534 ЦК України, сплачені відповідачем кошти в сумі 600 грн, які зараховані кредитором, як погашення нарахованої пені, мають бути віднесені в першу чергу на сплату заборгованості за відсотками за кредитним договором (308,70 грн), у другу чергу - на сплату основної суми боргу (291,30 грн). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 22 - 23), який проведений кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», у вказаному розрахунку допущено помилки у зазначені розміру тіла кредиту, та розміру комісії, а саме: тіло кредиту зазначено 6000 грн, замість правильного - 3000 грн, та комісія зазначена 1242 грн, замість правильного - 621,30 грн. Зважаючи на вказане, заборгованість відповідача за відсотками, з врахуванням вірного розміру тіла кредиту 3000 грн, за кредитним договором відсутня: 0,30 грн х 20 днів (з 06.01.2025 по 03.02.2025) + 60 грн х 10 днів (з 06.02.2025 по 15.02.2025)) = 308,70 грн 308,70 грн (сплачені відповідачем 05.02.2025). Враховуючи допущені помилки у розрахунку заборгованості та у реєстрі боржників, з врахуванням сплачених сум відповідачем, які протиправно зараховані, як погашення заборгованості по пені, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: - за тілом кредиту: 3000 грн 291,30 грн (сплачені відповідачем 05.02.2025) = 2708,70 грн. - за комісією: 38,70 грн комісія (621,30 грн 582,60 грн, які сплачені відповідачем, та зараховані кредитором на погашення заборгованості за комісією). Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором про надання коштів у кредит № 8433275, укладеним 05.01.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] на суму 2747,40 грн, з яких: 2708,70 грн тіло кредиту, 38,70 грн - комісія. Відтак, позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання коштів у кредит № 8433275 від 05.01.2025 в сумі 2747,40 грн. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29). VI. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено на 14,72 % (2747,40 грн х 100: 18660 грн), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 356,60 грн (2422,4 грн. х 14,72 %:100). На підставі викладеного,

Outcome: partial