Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Представник позивача АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». Вказує, що 19.02.2024, будучи клієнтом банку, позичальник уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101708339660502, щодо надання останній кредиту в розмірі 7700,00 грн строком на 36 місяців (тобто до 18.02.2027) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Зазначає, що станом на 29.05.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 11243,98 грн, яка складається з: 6746,18 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4101,17 грн загальний залишок заборгованості за процентами та 396,63 загальний залишок за пенею. Також вказує, що кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Зазначає, що добровільно відповідач погашати заборгованість за вищевказаним кредитним договором відмовляється, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму боргу. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 14.07.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (без виклику) лише відповідача. Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками було скеровано надіслано відповідачу на адресу місця його реєстрації, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін до суду відповідачем подано не було. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 21.12.2023, згідно якої підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким вона ознайомилася до його укладення та згодна з його умовами (а.с.8). 19.02.2024 між [PERSON] та АТ «Акцент-Банк» було укладено заяву про надання послуги «Швидка готівка» (кредитний договір) №АВН0СТ155101708339660502, згідно умов якої відповідачу було надано кредит в сумі 7700,00 грн. Строк кредиту 36 місяців з 19.02.2024 по 18.02.2027 включно. Процентна ставка (фіксована) 85 % на рік. Розмір щомісячного платежу 601,90 грн. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 21668,48 грн. У випадку порушення клієнтом чи банком умов договору порушник несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Підписанням цієї заяви відповідач підтвердила та погодилася, що перед укладанням цієї заяви ознайомилася з актуальними умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАнк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладення цієї угоди ознайомлена з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі. Дана заява складена в електронній формі та підписується клієнтом цифровим власноручним підписом або удосконаленим електронним підписом у мобільному додатку ABank24 при підтвердженні оформлення кредиту (зворотній бік а.с.12-13). Також відповідачем за допомогою накладення власного електронного підпису, було підписано паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», в якому вказано інформацію про споживчий кредит та наведені основні умови договору (зворотній бік а.с.11-12). Окрім цього, 19.02.2024 відповідачем [PERSON] , шляхом накладення електронного підпису за допомогою відкритого ключа, підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.14). На підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу, позивачем до суду надано копію меморіального ордеру, відповідно до якого АТ «Акцент-Банк» було перераховано на банківський рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 7700,00 гривень, відповідно до договору АВН0СТ155101708339660502 від 19.02.2024 (зворотній бік а.с.15). З копії виписки по кредиту від 29.05.2025 убачається рух коштів по кредиту за період з 19.02.2024 по 28.05.2025, за кредитним договором АВН0СТ155101708339660502 від 19.02.2024 (а.с.16). Згідно наданого банком розрахунку, розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед банком станом на 29.05.2025 у загальному розмірі становить 11243,98 грн, яка складається з: 6746,18 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4101,17 грн загальний залишок заборгованості за процентами та 396,63 загальний залишок за пенею (а.с.15). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою та другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію №675-VIII від 03.09.2015р., який набрав чинності 30.09.2015р., на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII). Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що позивач АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за даним договором. За таких обставин, позивачем доведено наявність чинних між сторонами кредитних правовідносин, наявність обов`язку відповідача щодо виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а також порушення такого зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, а тому право кредитора підлягає захисту у судовому порядку. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Акцент- Банк» підлягають до задоволення, а тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором АВН0СТ155101708339660502 від 19.02.2024, яка станом на 29.05.2025, у загальному розмірі становить 11243,98 грн, яка складається з: 6746,18 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4101,17 грн загальний залишок заборгованості за процентами та 396,63 загальний залишок за пенею. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути у рахунок повернення сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved