Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до відповідача з позовом, в якому на підставі ст. 373 ЦК України, ст. 152 ЗК України просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 25 лютого 2013 року Інспекції ДАБК у Рівненській області, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 11 березня 2013 року та скасування державної реєстрації нерухомого майна будівлі офісів та магазину загальною площею 762,4 кв. м по [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених позовних представник зазначив, що 29 грудня 2005 року між [PERSON] та ЗАТ «Сарненський ремонтно-механічний завод» було укладено договір купівлі-продажу 17/100 частин будівлі, яка складається з цеху 5 виробничого корпусу №2 по [ADDRESS] загальною площею 194,7 кв.м. На підставі договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2008 року та рішення Сарненської міської ради №1582 від 11 лютого 2010 року [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 0,0064 га. (кадастровий номер 5625410100:01:028:0229) та 0,0655 га (кадастровий номер 5625410100:01:028:0230), що посвідчено державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ №748735 та ЯЛ №748734 від 29 липня 2010 року. В ході реконструкції позивачем належного йому об`єкта нерухомості, була спроектована добудова 2 поверху та відокремлено частину приміщення під побудову східцевої клітини для першого та другого поверху з вбиральнями, загальна площа приміщення після реконструкції склала 368,8 кв.м. Право власності на реконструйований об`єкт нерухомості було зареєстровано позивачем 12 березня 2016 року, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено відповідний запис. Рішенням виконавчого комітету Сарненської міської ради від 1 квітня 2020 року №112 змінена адреса реконструйованого об`єкту нерухомості та земельних ділянок на адресу: [ADDRESS] . 25 лютого 2013 року інспекцією ДАБК у Рівненській області за відповідачем [PERSON] здійснена реєстрація готовності до експлуатації об`єкта нерухомого майна, ним виготовлене свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 11 березня 2013 року та здійснена державна реєстрація прав на будівлю офісів та магазину загальною площею 762,4 кв. м по [ADDRESS] . Згідно доводів позивача, зазначеними актами, виданими на ім`я [PERSON] порушене право [PERSON] як власника земельної ділянки площею 0,0064 га. (кадастровий номер 5625410100:01:028:0229). Ухвалою суду від 15 травня 2025 року прийнята позовна заява до розгляду. Відкрите загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою від 6 листопада 2025 року закрите підготовче провадження із призначенням справи до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача Ковальчук С. М. заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] позову не визнав, права позивача не порушені, подав заперечення на представлений позивачем висновок експерта. Представник відповідача Сарненської міської ради Рівненської області у судове засідання не з`явився, про час проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Предметом спору є захист порушеного права власника земельної ділянки, що не пов`язано із позбавленням права власності. В обґрунтування позову позивач надав копію технічного паспорта від 22 травня 2003 року на приміщення цеху-5 у виробничому корпусі [ADDRESS] , в якому зазначено про належність [PERSON] 17/100 частини приміщення (літара А-2) загальною площею 194,7 кв.м. Позивач надав суду копію нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 29 грудня 2005 року, відповідно до якого [PERSON] набув право власності на 17/100 частин будівлі, яка складається з цеху-5 виробничого корпусу [ADDRESS] , загальною площею 194,7 кв.м. Копії державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ №748735 та ЯЛ №748734 від 29 липня 2010 року а також витяги з Державного земельного кадастру доводять, що [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки по [ADDRESS] площею 0,0064 га. (кадастровий номер 5625410100:01:028:0229) та 0,0655 га (кадастровий номер 5625410100:01:028:0230). Обставини реконструкції приміщення доводяться копіями декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції частини виробничого корпусу №2 РМЗ під магазин непродовольчих товарів, декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 17 лютого 2016 року. Копією технічного паспорта від 17 вересня 2015 року описані характеристики двоповерхового приміщення магазину непродовольчих товарів по [ADDRESS] , в якому зазначено про належність [PERSON] приміщення (літера А-2) загальною площею 368,8 кв.м. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформована станом на 08 лютого 2020 року, доводить, що [PERSON] є власником магазину непродовольчих товарів в [ADDRESS] загальною площею 368,8 кв.м. (форма власності приватна, частка ціла); державна реєстрація права здійснена 12 березня 2016 року. Рішенням Виконавчого комітету Сарненської міської ради №112 від 1 квітня 2020 року за заявою [PERSON] змінено адресу магазину непродовольчих товарів площею 368,8 кв.м. та земельних ділянок кадастрові номери 5625410100:01:028:0229, 5625410100:01:028:0230 на адресу: [ADDRESS] . Згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 30 липня 2004 року [PERSON] набув право власності на 78/100 частин корпусу заводоуправління по [ADDRESS] , загальною площею 266,3 кв.м. Згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 31 серпня 2004 року [PERSON] набув право власності на 22/100 частин корпусу заводоуправління по [ADDRESS] , загальною площею 75,5 кв.м. Копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №277799 від 14 серпня 2008 року доводить, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,0353 га. з цільовим призначенням для реконструкції корпусу заводоуправління під магазин. Обставини реконструкції приміщення доводяться копіями дозволу на виконання будівельних робіт № 862 від 22 жовтня 2008 року з реконструкції корпусу заводоуправління РМЗ під офіси та магазин, декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 25 лютого 2013 року. Копією технічного паспорта від 7 жовтня 2022 року описані характеристики будівлі офісів та магазину по [ADDRESS] , в якому зазначено про належність [PERSON] чотириповерхового приміщення (літера А-4) загальною площею 762,4 кв.м. Інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформована станом на 11 березня 2013 року, доводить, що [PERSON] є власником чотириповерхової будівлі офісів та магазину в [ADDRESS] загальною площею 762,4 кв.м. (форма власності приватна, розмір частки 1); державна реєстрація права здійснена 11 березня 2013 року. Висновком експерта № 111 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 3 листопада 2025 року, виконаної спеціалістом ТОВ «Українська експертна компанія» на замовлення позивача на підставі документальних даних, встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 5625410100:01:028:0229 позначені в технічному паспорті від 17 вересня 2015 року приміщення на першому поверсі частини нежитлової будівлі (літера А-2) в [ADDRESS] , були утворені внаслідок проведення реконструкції в межах площі забудови позначеної в технічному паспорті від 22 травня 2003 року частини нежитлової будівлі (літера А-2), власником якої зазначений [PERSON] ; позначені в технічному паспорті від 7 жовтня 2022 року приміщення на першому поверсі частини нежитлової будівлі (літера А-4) в [ADDRESS] , були утворені внаслідок проведення реконструкції в межах площі забудови позначеної в технічному паспорті від 22 травня 2003 року частини нежитлової будівлі (літера А-2), власником якої зазначений [PERSON] ; позначені в технічному паспорті від 7 жовтня 2022 року приміщення на першому-четвертому поверсі будівлі в [ADDRESS] розташовані в межах земельної ділянки з кадастровим номером 5625410100:01:028:0229, яка належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Статтею 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача про пропущення строку подання висновку експерта: судом враховані зазначені позивачем обставини поважності причин пропущення подання доказу у встановлений строк з поновленням такого строку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оспорювання відповідачем висновку експерта через відсутність компетенції експерта, недослідження спірних приміщень та земельних ділянок, неврахування спільної стіни, яка розділяла два приміщення на момент реконструкції, не приймаються судом до уваги. Викладені експертом обставини розташування об`єктів відповідача на земельній ділянці позивача не спростовані іншими фактичними даними шляхом подання відповідачем суду належних доказів. З метою ефективного захисту порушеного права позивача, визначеного статтею 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, ст. 41 Конституції України, слід усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження нерухомим майном у визначений позивачем спосіб. Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. В зв`язку із задоволенням позовних вимог підлягають стягненню на користь позивача з відповідачів сума оплаченого судового збору та суми витрат, пов`язаних із проведенням експертизи. На підставі ст. 321, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України,

Outcome: approved