Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Перемот О.Г., звернувся до суду з заявою, в якій просить винести рішення, яким встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] в будинку [ADDRESS] на день відкриття спадщини [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що є сином [PERSON] , [INFO] . З 1997 року, і по теперішній час, він зареєстрований та проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який для нього 24.02.1998 придбала мати. Мати була зареєстрована і проживала у будинку за адресою: [ADDRESS] , який придбав він. На початку 2018 року мати досягла поважного віку, стан її здоров`я погіршився, вона потребувала постійного догляду і піклування, тож вони з дружиною забрали її до себе, і вона проживала з ними, без реєстрації до самої смерті [INFO] . Він є єдиним спадкоємцем, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримав усну відмову і роз`яснення про те, що він пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини і йому необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої підтримав вимоги заяви та просить її задовольнити, розгляд справи проводити без участі заявника. Заінтересована особа - Знам`янська міська рада Кропивницького району Кіровоградської області у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, відзив не надано. Заяв та клопотань, у тому числі про відкладення, до суду не надходило. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , мати заявника [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Договір купівлі-продажу житлового будинку від 24.02.1998 підтверджує факт належності [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Свідоцтво про право власності серії [NUMBER] свідчить про те, що [PERSON] належить земельна ділянка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1694 га по [ADDRESS] . Витяг з реєстру територіальної громади від 26.02.2025 підтверджує, що [PERSON] , з 09.06.1997 зареєстрований по [ADDRESS] Відповідно до довідки старости Петрівського старостинського округу Знам`янської міської територіальної громади від 21.11.2025 №17-21/378/8 [PERSON] , [INFO] , з 2018 року і по день своєї смерті [INFO] , проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з нею був зареєстрований, з 1997 року і по теперішній час, та проживав її син [PERSON] , [INFO] , заповіт від імені [PERSON] Петрівської сільською радою не посвідчувався. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після померлої [INFO] [PERSON] , спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасника справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність декларування місця проживання або реєстрації місця проживання (перебування) особи за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Верховний Суд у постанові від 25.02.2026 (справа №624/93/25) сформулював правову позицію, що для фактичного прийняття спадщини у частині третій статті 1268 ЦК України вимагається проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрація місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем, що можуть бути відмінними один від одного. Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити факт постійного спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується наявними в справі доказами та не заперечується заінтересованою особою, та який необхідний заявнику для вирішення спадкових справ. На підставі викладеного,

Outcome: approved