Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 30 800,18 грн. Позов обґрунтовується тим, що відповідно до договору споживчого кредитування від 26.03.2019 року № 2001276759301 [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 600 грн.. У порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 24.11.2025 року утворилася заборгованість в загальній сумі 24 851,08 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 163,71 грн., заборгованість за процентами 6 687,37 грн. Відповідно до договору споживчого кредитування від 24.03.2020 року № 3001581211801 [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 249 грн. У порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 24.11.2025 року утворилася заборгованість в загальній сумі 5 949,1 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 372,82 грн., заборгованість за процентами 1,94 грн., заборгованість за комісією 1 574,34 грн. АТ «ПУМБ» направлено відповідачці [PERSON] письмову вимогу про необхідність погашення заборгованості, однак у встановлений строк відповідачка не виконана, тому й заявлено позов до суду. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 03 лютого 2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте згідно наявної в матеріалах справи заяви, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Відповідно до відповіді начальника відділу ведення реєстру Територіальної громади міста Вознесенська управління надання адміністративних послуг апарату Виконавчого комітету Вознесенської міської ради Галинська Н.М., змінила своє прізвище на [PERSON] . Згідно з Відповіддю №2303101 від 03.02.2026 р. з Єдиного державного демографічного реєстру, встановлено, що [PERSON] має РНОКПП [NUMBER] , який повністю збігається з РНОКПП відповідачки [PERSON] , зазначеним у позовній заяві та кредитному договорі. Враховуючи наведені дані, можна дійти обґрунтованого висновку, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що 26.03.2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001276759301, відповідно до умов якого, відповідачці встановлено на її поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт в сумі 3 000 грн. на строк 12 місяців. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із Сторін. Розмір процентної ставки 47,88 % річних. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001276759301 від 14.02.2020 року розмір встановленого кредиту змінювався та збільшено до 15 600 грн.(а .с .22) У виписці про рух коштів за рахунком відповідачки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що позичальниця отримала кредитні кошти, а також сплачувала суми на погашення кредиту. Станом на 24.11.2025 року утворилася заборгованість в загальній сумі 24 851,08 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 163,71 грн., заборгованість за процентами 6 687,37 грн 24.03.2020 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 3001581211801, відповідно до умов якого, відповідачка отримала споживчий кредит в сумі 5 249 грн. на строк 24 місяці. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1889,64(за весь період). Відповідачка [PERSON] зобов`язалася здійснювати повернення кредиту шляхом сплати ануїтетного платежу в розмірі 437,4 грн. щомісяця. У виписці про рух коштів за рахунком відповідачки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що позичальниця отримала кредитні кошти, а також сплачувала суми на погашення кредиту. Згідно з поданим позивачем розрахунком станом на 24.11.2025 року утворилася заборгованість в загальній сумі 5 949,1 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 372,82 грн., заборгованість за процентами 1,94 грн., заборгованість за комісією 1 574,34 грн. Відповідно до платіжної інструкції № TR.41667263.5590.359 від 22.03.2020 року де отримувачем зазначено [PERSON] , призначення платежу Надання кредитних коштів за договором № 3001581211801 від 24.03.2020 року за позикою [PERSON] перераховано 5 249 грн. Станом на 24.11.2025 року утворилася заборгованість в загальній сумі 5 949,1 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 372,82 грн., заборгованість за процентами 1,94 грн., заборгованість за комісією 1 574,34 грн. Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою ст. 1048 ЦК передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК слідує, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Положеннями пунктів 11, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З копій письмової вимоги (повідомлення) від 21.112025 року № КНО-44.2./1345 та списку згуртованих відправлень (рекомендованих листів) № 20251121 ПУМБ_959 вбачається, що АТ «ПУМБ» пред`явило [PERSON] вимогу щодо погашення заборгованості за кредитними договорами в сумі 30 800,17 грн. не пізніше 30 календарних днів з дня отримання вимоги. Однак така вимога відповідачкою виконана не була. Отже, на підставі викладеного, враховуючи, що сторони узгодили істотні умови договору (суму кредиту, дату його видачі, умови повернення, нарахування та сплати відсотків, розмір комісії, строк дії договору) і [PERSON] погодилася на отримання у кредит коштів саме на таких умовах, однак порушила їх, щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів не погашала, а тому суд вбачає підстави для стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ «ПУМБ» заборгованості за договором від 26.03.2019 року № 2001276759301 в загальній сумі 24 851,08 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 163,71 грн., заборгованість за процентами 9 687,37 грн., заборгованості за договором від 24.03.2020 року № 3001581211801 в загальній сумі 4 374,76 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 372,82 грн., заборгованість за процентами 1,94 грн. У паспорті споживчого кредиту, заяві № 3001581211801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 24.03.2020 року містить відомості про те, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 1 889,64 грн.. Отже умовами, укладеного між сторонами договору передбачена сплата позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Оскільки, паспорт споживчого кредиту та заява № 3001581211801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 24.03.2020 року не містить чіткого переліку послуг, з яким ознайомилася відповідачка та з яким остання погодилася. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, як в заяві № 3001581211801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 24.03.2020 року, так і в паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх із споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 3001581211801 від 24.03.2020 року, щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 133 від 14.01.2026 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 526 грн.

Outcome: partial