Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

20 січня 2026 року позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Позовні вимоги мотивовано тим, що ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 08.10.2025 у справі № 527/2805/25 кримінальне провадження № 1202517551000021 від 27.07.2025 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України. Вказана ухвала суду до апеляційної інстанції не оскаржувалася та 16.10.2025 набрала законної сили. Судом встановлено, що 26.07.2025 близько 20 години [PERSON] , перебуваючи поблизу магазину «Ізюмінка» по вулиці Весняній, с-ще Градизьк, Кременчуцького району, Полтавської області в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із [PERSON] , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс два удари кулаком лівої руки в ділянку голови та один удар правою рукою в ділянку тулуба [PERSON] , чим спричинив тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділені педіатричного центру «Дитяча лікарня» Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину інтенсивного лікування «Кременчуцька» з 27.07.2025 по 04.08.2025. Вартість лікування склала 14 698,71 грн, з яких 4 752,00 грн підлягають стягненню до Державного бюджету України (за програмою медичних гарантій коштами НСЗУ), 9 946,71 грн підлягають стягненню до місцевого бюджету. Посилаючись на викладене, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати до бюджету 14698,71 грн збитків, завданих кримінальним правопорушенням, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Ухвалою суду від 22 січня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву не надійшов. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, вказала, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представники Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» Кременчуцької міської ради подали до суду заяви, у яких вказали, що позов підтримують та прохають його задовольнити. Розгляд справи прохали проводити за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи за вказаним місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 08.10.2025 у справі № 527/2805/25, яка набрала законної сили 16.10.2025, кримінальне провадження № 12025175510000210 від 27.07.2025 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрито, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.16). Відповідно до розрахунку вартості лікування, наданого КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» від 17.10.2025 № 01-16/2563, потерпілий [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з цілодобовим травматологічним пунктом педіатричного центру «Дитяча лікарня» «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» з 27.07.2025 р. по 04.08.2025 р.; загальна сума фактичних витрат на його лікування становить 14698,71 грн (а.с.20). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. За змістом ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, який затверджений постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545, та ст.1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Згідно зі ст. 82 ч. 6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, суд виходить із того, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров`я та перебував на стаціонарному лікуванні у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», на яке закладом охорони здоров`я було витрачено кошти в сумі 14698,71 грн, що підтверджено належними та допустимими доказами, які знаходяться у матеріалах справи. За таких обставин, зважаючи на вищенаведені положення, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у вигляді судового збору.

Outcome: approved