Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

06 жовтня 2025 року представник АТ «ОТП Банк» Гнип В.В., який діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії СВ № 1120525 від 06 жовтня 2025 року, звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № 2039841180 від 15 серпня 2023 року у розмірі 143 006,27 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 серпня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем укладений кредитний договір № 2039841180, на підставі якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Банк свої зобов`язання, передбачені кредитним договором, виконав та надав позичальнику кредитні кошти. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 08 вересня 2025 року виникла заборгованість в розмірі 143 006,27 грн, з яких: 133 792,79 грн непрострочене тіло кредиту; 7 051,10 грн прострочене тіло кредиту, 2 162,38 грн - прострочені відсотки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2025 року справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2025 року вищевказану цивільну справу передано в провадження суді Київського районного суду м. Харкова Демченко С.В. за підсудністю. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представник позивача АТ «ОТП БАНК» у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи його участі представника позивача. Відповідач у судове засідання двічі не з`явивсь, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скориставсь, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 05 листопада 2025 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд за згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідачки та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 10 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до АТ «ОТП БАНК» із анкетою-заявою про отримання кредиту. 15 серпня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2039841180. У п.1.1. Договору встановлені основні умови кредитування, а саме: розмір, валюта та цільове використання кредиту (мета отримання споживчого кредиту) 169 976 грн на загальні споживчі цілі. Загальний розмір кредиту 169 976 грн. Дата остаточного повернення кредиту - 15 серпня 2029 року. Строк, на який надається кредиту - визначено Графіком Платежів. Річна база нарахування процентів для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та у календарному році. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, у розмірі 0% від суми кредиту. Вказаний договір підписаний відповідачем власноручним підписом. Крім того, 15 серпня 2023 року відповідач власноручно підписав паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредиту), в якому визначені умови кредитування: сума/ліміт кредиту 169 976 грн, строк кредитування - 72 місяця, процентна ставка 20% річних, реальна річна процентна ставка 21,91% , загальні витрати за кредитом 123 257,73 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 293 233,73 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30 квітня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 2039841180 від 15 серпня 2023 року складає 151 706,27 грн. 14 липня 2025 представник АТ "ОТП БАНК" звернувся з вимогою про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором № 2039841180 від 15 серпня 2023 року. Однак, відповідач вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З аналізу зазначених правових норм слідує, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором № 2039841180 від 15 серпня 2023 року, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «ОТП Банк». Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З представлених позивачем письмових доказів, зокрема розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2039841180 від 15 серпня 2023 року вбачається, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у визначені договором та графіком платежів за кредитним договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого, у нього перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 143 006,27 грн, яку позивач просить стягнути. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту та сплати процентів, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 143 006,27 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги АТ «ОТП Банк» суд задовольняє у повному обсязі, тому сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved