Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з заявою в якій просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження село Просторе, Чернігівський район Запорізька область, місце смерті смт Чернігівка, Бердянський район, Запорізька область, Україна, яка настала [INFO] (причина смерті: артеросклеротична хвороба серця). Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що її мати [PERSON] , [INFO] померла [INFO] перебуваючи вдома за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Причина смерті хвороба серця ішемічна хронічна, атеросклероз сердечно-судинний, що підтверджується корінцем медичного свідоцтва про смерть до облікової форми №106/у-08, серії 23 №201760010 від 22.01.2026 року. Територія Бердянського (до перейменування Чернігівського) району Запорізької області, в тому числі с-ще Чернігівка Чернігівської селищної територіальної громади, з 05.03.2022 року віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією території, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376. 22 січня 2026 року територіальним відділом РАЦС Чернігівського району Управління РАЦС Запорізької області було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] . Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявниця не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті матері заявниці громадянки України [PERSON] , має для заявника важливе юридичне значення, оскільки дозволить здійснити відповідно до вимог діючого законодавства України реєстрацію її смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть, з подальшою реалізацією її прав, як спадкоємця першої черги (за законом), щодо прийняття спадщини після її смерті. Посилаючись на викладені обставини просить суд заяву задовольнити. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 березня 2026 року у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В прохальній частині заяви просила розглянути заяву за її відсутності. Представник заінтересованої особи Лубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, про час дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданим Мелітопольським МВГУМВС України в Запорізькій області від 30 липня 2009 року (а.с.7-10). [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданим Чернігівським РВ УМВСУкраїни в Запорізькій області від 16 липня 2002 року (а.с.14-17). Судом встановлено факт родинних відносин заявниці [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.19). При укладенні шлюбу заявниця змінила прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.20). В матеріалах справи наявний документ окупаційної влади: свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , згідно з яким [PERSON] , [INFO] , уродженка Запорізької області, Чернігівський район, с.Просторе померла [INFO] о 13 год 50 хв, місце смерті: російська федерація, Запорізька область, Чернігівський район смт Чернігівка, дата видачі 22.01.2026 (а.с.23). Відповідно до корінця медичного свідоцтва про смерть до облікової форми №106/у-08, серії 23 №201760010 від 22.01.2026 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Причина смерті енцефалопатія атеросклеротична, хвороба серця ішемічна хронічна, атеросклероз сердечно-судинний (а.с.22). Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, на дату смерті [PERSON] територія Бердянського (до перейменування Чернігівського) району Запорізької області, в тому числі с-ще Чернігівка Чернігівської селищної територіальної громади, з 26.02.2022 року віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією території. Свідоцтво про смерть [PERSON] видане на непідконтрольній Україні території, а саме органом який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсними і не створює правових наслідків. Цей документ не є офіційним документами, відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі яких можливо провести державну реєстрацію смерті. Згідно з п. 1 ПП ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 зазначеного Закону України передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туреччини», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. З викладеного вище, встановлено, що заявницею надано достатньо доказів того, що [PERSON] дійсно померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, а тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті [PERSON] в судовому порядку. Доказів, які б спростовували факт смерті, суду не надано.

Outcome: approved