Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Позивач АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, про надання банківських послуг «Monobank» від 04.01.2021 року у розмірі 83 156,09 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що «Мonobank» - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 04.01.2021 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] на підставі анкети - заяви укладено договір про надання банківських послуг «Мonobank», за умовами якого банк видав відповідачу платіжну картку, відкрив картковий рахунок та надав в користування кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Згідно анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 04.01.2021 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 50 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом із Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Станом на 27.10.2023 у відповідача виникло прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором, яке сягнуло 90 днів. Банк 27.10.2023 року направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Оскільки, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за казаним договором не виконав, тому станом на 05.12.2023 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 83 156,09 грн., що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Дарницького районного міста Києва у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 42). 18.10.2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Марущак А.С. звернувся до суду з відзивом за позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що Умови і правила відповідачем підписані не були, а тому, згідно до роз`яснень ВС України, з огляду на мінливий характер таких правил, їх не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони фактично збільшують вартість кредиту. Крім того, банк не направляв їх на адресу відповідача, для ознайомлення. Підписана відповідачем Анкета-заява не містить даних про розмір кредитних коштів, даних про умови кредитування та обрання відповідачем певної банківської послуги. Доказів про розмір кредитних кошів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок матеріали справи на його думку не містять. Розрахунок заборгованості, який наданий позивачем, не є первинним документом, а тому не може бути належним доказом виникнення заборгованості за кредитним договором. АТ «Універсал Банк» не надано суду доказів видачі відповідачу банківської карти з номером [NUMBER] , виписки про рух коштів (а.с. 64-76а) 04.11.2024 року представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. звернувся до суду з відповіддю на відзив, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування посилається на те, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» є загальнодоступними на офіційному веб-сайті банку, а отже відповідач має безперешкодний доступ до них, та міг з ними ознайомитись весь час. У п. 1 Анкети-заяви, які підписав відповідач зазначено, що Умови і правила обслуговування є частиною Договору про надання банківських послуг. У Анкеті-заяви сторони погодили всі істотні умови договору, а саме відсоткову ставку за користування кредитом, максимальну суму кредиту, умови погашення заборгованості. Укладення правочину в електронній формі прямо передбачено законодавством України. Розрахунок заборгованості, представник позивача вважає законним та обґрунтованим, на підтвердження чого надає виписку про по банківського рахунку відповідача. Окрім того зазначив, що відповідач [PERSON] неодноразово звертався до АТ «Універсал Банк» за послугами, зокрема оформляв розстрочку, частково погашав заборгованість, проте жодного разу не скаржився на незрозумілість умов основного договору. Вказане на його думку свідчить, що він усвідомлював та розумів умови договору з АТ «Універсал Банк» (а.с. 72-136). Представник позивача АТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з клопотанням, в якому просив суд здійснювати розгляд справи без його участі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Марущак А.С. вказав на те, що відповідач частково визнає позов у сумі 2 911,22 грн., оскільки відповідач фактично виконав зобов`язання перед банком. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини. АТ «Універсал Банк» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є інші види грошового посередництва (а.с. 33). У жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Тобто, правова природа договору, укладеного через мобільний застосунок "Monobank" полягає у приєднанні до його умов шляхом накладання власного електронного підпису, чим підтверджується згода споживача. Укладений між сторонами даної справи договір має специфіку, не властиву укладенню кредитних договорів у паперовому вигляді. Банківське обслуговування клієнтів здійснюється дистанційно, без відділень, а тому споживач самостійно розпоряджається наданими йому коштами. Погодження із Умовами та правилами обслуговування рахунків фізичної особи шляхом проставляння електронного цифрового підпису особою свідчить про належне укладання кредитного договору. Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20. Встановлено, що 04.01.2021 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 04.01.2021 року (а.с. 9). Відповідно до п. 1 Анкети-заяви, відповідач [PERSON] просив позивача відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на його ім`я. Відповідно до п. 2 Анкети-заяви, відповідач просив позивача встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Своїм підписом відповідач повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с. 9, 10-22, 23-24, 25-27). Згідно Умов і Правил, анкета-заява до Договору про надання банківських послуг monobank (Анкета-заява) - письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та / або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Відповідно до ч. 2.3. Умов і Правил, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунку, депозитного договору, договору про надання кредиту. В ч. 2.4. Умов і Правил визначено, що своїм підписом на Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт він ознайомився та погоджується з умовами Договору, зокрема Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Тарифами. П. п. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 розділу II Умов передбачено, що ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому договорі та відповідному додатку до нього. Ліміт до використання розраховується та встановлюється банком виходячи з внутрішніх процедур банку та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Сторони домовилися, що банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена в договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта та/або у мобільному додатку. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання. Форма надання кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. Отже, між сторонами укладено договір про надання банківських послуг від 04.01.2021 року. На ім`я відповідача [PERSON] відкрито рахунок за № [NUMBER] (чорна картка) [NUMBER] , зі строком дії до 10/24 року, що надало йому можливість розпоряджатись кредитними коштами (а.с. 97). На підставі укладеного договору відповідачкою отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Пільгова процентна ставка за користування кредитом становила 0,00001 % річних, базова - 3,1 % річних на місяць, а збільшена - 6,2 % річних на місяць. Повернення кредиту повинно було здійснюватися шляхом сплати щомісячного обов`язкового платежу у розмірі 4 % від заборгованості (не менше 100,00 грн, але не більше залишку заборгованості). Обов`язковий платіж формується 1 числа місяця, наступного за звітним місяцем, і очікує погашення до першого числа наступного місяця. У відповідності до паспорту споживчого кредиту, загальні витрати за кредитом становлять 36 668,07 грн., орієнтована загальна вартість кредиту становить 136 668,07 грн., річна процентна ставка становить 44,26 % (а.с. 25-27). Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту від 31.10.2024 року, вбачається, що протягом строку дії договору, відповідачу 04.01.2021 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 30 000,00 грн. (а.с. 38). В подальшому кредитний ліміт змінювався: 04.01.2021 року зменшено до 5 000,00 грн., 10.02.2021 року збільшено до 30 000,00 грн., 07.03.2021 року збільшено до 40 000,00 грн., 07.04.2021 року збільшено до 50 000,00 грн., 28.12.2021 року зменшено до 40 000,00 грн., 10.02.2022 року збільшено до 50 000,00 грн. Відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджується рухом коштів по картці від 31.10.2024 року (а.с. 86-96). З розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.01.2021 року, який перевірено судом вбачається, що станом на 05.12.2023 року заборгованість відповідачки складає 83 156,09 грн., з них 83 156,09 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 6-8). Окрім того, відповідач [PERSON] 27.04.2021 року, 27.11.2021 року, 10.12.2021 року та 28.12.2021 року звертався до АТ «Універсал Банк» із заявою про оформлення розстрочки на придбання товару, при цьому не погасивши заборгованість за кредитним договором від 04.01.2021 року (а.с. 99-135). Відповідачем розрахунок позивача спростовано не було, контррозрахунок заборгованості не надавався. Між сторонами виник спір, щодо належного виконання позичальником умов кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, він вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України). Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно зі ст. 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 5.16 розділу II Умов передбачено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), кредит стає «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне за собою відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену цим договором. При цьому нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже позивач так само несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Саме на позивача покладено обов`язок доведеності заявлених позовних вимог. На відповідача покладено обов`язок доведеності необґрунтованості вимог позивача. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, довідку про рух коштів, в яких відображено використання відповідачем кредитних коштів, поповнення карткового рахунку та часткове погашення кредитних коштів. З наданого розрахунку вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 05.12.2023 року становить 83 156,09 грн. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про оспорювання кредитного договору або визнання його недійсним у судовому порядку. Відтак кредитний договір є чинним, а його умови підлягають виконанню сторонами. Доводи представника відповідача, про те що відповідачем [PERSON] частково сплачено заборгованість та несплаченою банку залишається сума у розмірі 2 911,22 грн., не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Так, відповідачем суду не надано будь-яких платіжних інструкцій, квитанцій та ін. доказів на підтвердження погашення заявленої позивачем заборгованості. Водночас і позивачем такі обставини не підтверджено. За таких обставин суд дійшов висновку, що наведені твердження представника відповідача не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені належними і допустимими доказами у розумінні вимог цивільного процесуального законодавства. Інші доводи відповідача, зокрема й те, що банком до Анкети-заяви не було долучено витяг з чинних на той момент умов обслуговування рахунків фізичної особи, умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», суд відхиляє враховуючи те, що послуги АТ «Універсал Банк» надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачу саме через мобільний додаток 04.01.2021 року, тому суд приходить до висновку, що він був ознайомлений з Правилами, які діяли на час підписання Анкети-заяви, та відповідно до ст. ст. 3, 627 ЦК України він добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Отже, заповненням Анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови укладеного з ним договору, зокрема про обов`язок сплачувати відсотки за порушення строків погашення заборгованості та за користування кредитними коштами. На думку суду, відповідачем помилково застосовано до спірних правовідносин правові висновки, викладені у викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, оскільки у даній справі договір укладено з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію», а відтак обставини справ різні. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Погіршення фінансового стану відповідача не є підставою для звільнення його від обов`язку належного та своєчасного виконання умов укладеного договору. Суд дійшов до висновку, що відповідач усвідомлено та за власною ініціативою неодноразово користувався послугами АТ «Універсал Банк», систематично використовував надані йому кредитні кошти, частково погашав заборгованість, що свідчить про його обізнаність із основними умовами, правилами та положеннями користування кредитом, а також про прийняття ним відповідних договірних зобов`язань. Вказані обставини представником відповідача у судовому засіданні спростовані не були. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використанням кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» в загальному обсязі 83 156,09 грн., яка утворилась станом на 05.12.2023 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати в сумі 3 028,00 грн. пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим з урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved