Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено договір №3219813214-44041. 17.01.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 3513241. За умовами договорів відповідач отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі. Однак, покладені на нього зобов`язання відповідач не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість: за кредитним договором № 3219813214-44041 від 11.02.2021 в сумі 16742 грн., з яких: 2000 грн. за тілом кредиту, за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 14 742 грн., за кредитним договором № 3513241 від 17.01.2021 в сумі 9840 грн., з яких: 3000 грн. за тілом кредиту, 6840 грн. за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги. 03.06.2021 було укладено договір № 03-06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3219813214-44041. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3219813214-44041. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3219813214-44041. 26.08.2021 було укладено договір № 26082021, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція повернення боргів" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3513241. 23.05.2024 було укладено договір № 23/05/24, відповідно до якого ТОВ "ФК «Європейська агенція повернення боргів» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3513241. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами в сумі 26 582 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без участі представника, проти винесення заочного рішення суду не заперечував, про що зазначив в прохальній частині позовної заяви. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судової повістки за місцем проживання. Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таки х умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надано, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяв по суті справи не подав. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11.02.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики № 3219813214-44041, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 2000 грн., строком на 14 днів з 11.02.2021 по 25.02.2021, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки на інші платежі, передбачені договором (а.с.8-13). На виконання умов договору відповідачу перераховано 2000 грн. за допомогою платіжного сервісу «Platon», про що свідчить інформаційна довідка, інформація про переказ коштів на банківську картку № [NUMBER] (а.с.21-22). Відповідач ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту по продукту «Проста позика» (а.с.14-16). Правила про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» затверджені рішенням учасника ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» № 2ПД від 28.12.2019 (а.с.17-20). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3219813214-44041 за період з 11.02.2021 по 03.06.2021 становить 2546 грн. (а.с.23-24). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3219813214-44041 станом на 10.01.2023 сума заборгованості становить 16742 грн. (а.с.25,26,28). 03.06.2021 було укладено договір № 03-06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3219813214-44041 (а.с.33-39, 42-46). 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3219813214-44041 (а.с.55-72,75). 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3219813214-44041 (а.с.97-112). 17.01.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 3513241 про надання споживчого кредиту, згідно з яким відповідач отримав грошові коти в сумі 3000 грн., строком на 30 днів, які зобов`язався повернути та сплатити визначені договором відсотки. Договір укладений в електронній формі (а.с.29-32,51). Відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту (а.с.73-74). Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджені наказом № 53-ОД директора ТОВ «Авентус Україна» (а.с.93-96). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3513241 за період з 26.08.2021 по 08.01.2026, сума заборгованості становить 9840 грн.: 300 грн. за тілом кредиту, 6840 грн. за відсотками (а.с.27). 26.08.2021 було укладено договір № 26082021, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція повернення боргів" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3513241 (а.с.47-50, 52-54).. 23.05.2024 було укладено договір № 23/05/24, відповідно до якого ТОВ "ФК «Європейська агенція повернення боргів» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3513241 та додаткову угоду (а.с.76-92). За приписами ч.ч. 1, 2ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію", який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". Статтею 12Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1статті 3 Закону України "Про електронну комерцію". Згідно з ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082ЦКУкраїни встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Дослідженими судом доказами підтверджується, що відповідач [PERSON] шляхом введення одноразового ідентифікатора, підписав договір позики № 3219813214-44041 від 11.02.2021 та договір № 3513241 про надання споживчого кредиту від 17.01.2021, тобто відповідні договори вважаються укладеними у відповідності до ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, у тому числі й щодо сплати відсотків. Що стосується стягнення заборгованості за договором позики № 3219813214-44041 від 11.02.2021, суд зазначає наступне. Згідно з умовами договору відповідач отримав у позику грошові кошти в сумі 2000 грн.. Дослідженими матеріалами справи підтверджено факт укладення вказаного договору та зарахування коштів згідно договору на банківську картку, зазначену відповідачем. Відповідач суму позики не повернув, у зв`язку з чим з відповідача [PERSON] на користь позивача, який належними доказами довів наявність права грошової вимоги за відповідним договором позики, підлягає стягненню заборгованість за тілом позики в сумі 2000 грн. Як вбачається з умов договору позики, договір укладений строком на 14 діб, з 11.02.2021 по 25.02.2021 включно. Згідно з Графіком розрахунків сума відсотків в межах строку кредитування становить 546 грн. У позовній заяві представник позивача просить стягнути відсотки за договором позики в сумі 14 742 грн., які нараховані по день відступлення права вимоги. Між тим, аналіз розрахунку заборгованості за договором позики свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору. Інформація про пролонгацію вказаного договору відсутня. Разом із тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. На підставі вищевикладеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки в сумі 546 грн. Що стосується заборгованості за договором № 3513241 про надання споживчого кредиту, суд зазначає наступне. Згідно з умовами договору відповідач отримав у позику грошові кошти в сумі 3000 грн.. Дослідженими матеріалами справи підтверджено факт укладення вказаного договору та зарахування коштів згідно договору на банківську картку, зазначену відповідачем. Відповідач суму позики не повернув, у зв`язку з чим з відповідача [PERSON] на користь позивача, який належними доказами довів наявність права грошової вимоги за відповідним договором, підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000 грн. Як вбачається з умов договору позики, договір укладений строком на 30 днів. Пунктами 4.1, 4.3 Договору передбачено автопролонгацію договору, у разі якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом. Відповідач зобов`язання за кредитним договором у встановлений договором строк не виконав, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки в сумі 6840 грн. На підставі вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правової допомоги представником позивача суду надано заявку на надання юридичної допомоги № 256 від 01.12.2025, договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, згідно з яким правова допомога ТОВ «Факоринг Партнерс» надавалась Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістенс», прайс-лист, Витяг з акту № 25 про надання юридичної допомоги. Згідно з Витягом з акту № 25 про надання юридичної допомоги, згідно з яким АО «Лігал Асістенс» надано правову допомогу на суму 13 000 грн. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість суми заявлених представником відповідача витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог. Згідно ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково (на 47%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1251,33 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 6110 гривень.

Outcome: partial