Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 22.09.2025 надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року), В обґрунтування заяви, заявником зазначено про те, що він народився [INFO] в селі Баянгол, Закалинського району, БАСРР області, росія. Свідоцтво про народження було втрачено в 1992 році, отримати повторно не було та не має можливості, батьки були українцями. Проживши декілька років в Росії, згодом разом з батьками повернувся в Україну. Після 8го класу загальнооосвітньої школи навчався в Горлівському училищі, однак не закінчив його та був відрахований. З 1974 року по 1976 рік проходив службу в Радянській Армії. З 1978 року по 1986 рік відбував покарання у Вінницькій в`язниці, після звільнення з якої не міг працевлаштуватися офіційно. Ним 16.09.1986 року укладено шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 193 та відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2008 року ( повторно). Заявник 05.10.1988 зареєстрований за адресою [ADDRESS] , де має зареєстроване місце проживання та фактично проживає на теперішній час та взятий на облік [INFO] . Орієнтовно в 1990-1991 році працював різноробочим на Вернигородській птахофабриці Козятинського району, проте після пожежі бухгалтерські документи згоріли. Після звільнення працював без офіційного працевлаштування, але залишався мешкати в м. Козятині. З моменту приїзду до м. Козятина і до теперішнього часу з території України не виїжджав. В 1991 році працював не офіційно у приватного підприємця [PERSON] , у вересні 1991 року автомобілем якого спричинив ДТП в с. Кордишівка. Заявник стверджує, що 22.04.1992 був знятий з реєстраційного обліку з місця проживання за адресою [ADDRESS] , що підтверджується адресним листком вибуття від 22.04.1992 року, виданим виконавчим комітетом Козятинської міської ради та погоджений ЖБК «Дружба» та випискою з домової книги ЖБК «Дружба». У подальшому вирішив їхати на роботу до м. Біла Церка Київської області на будівництво Білоцерківського шинного комбінату. Виїхав з вечора з Козятина, прибув до центру по працевлаштуванню м. Біла Церква, однак отримав відмову від прийняття на роботу. Повертаючись додому в електропоїзді Київ Вінниця, у нього були викрадені усі документи: паспорт, трудова книжка, свідоцтво про народження, водійські права, свідоцтво про шлюб та інші документи. З 1992 року заявник (після викрадення документів) проживає в Україні без документів, неодноразово звертався до паспортного столу, однак отримував відмову у видачі паспорту громадянина України через відсутність свідоцтва про народження. В заяві вказує, що 21.08.2025 звернувся до Козятинського відділу УДМС України у Вінницькій області із заявою про видачу паспорта громадянина України, однак отримав відмову, що викладена у формі листа від 02.09.2025 року № 0520- 438/0520.1- 25, так як не встановлено, що дані отримані з відомчих інформаційних систем баз даних Реєстру, картотек не підтверджують інформацію надану заявником, тобто не підтверджено належність до громадянства будь якої держави. Зазначає, що жодного разу протягом життя не залишав межі України, а постійно проживав з дружиною на території України та реалізація права на набуття громадянства України для мене залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України, станом на 24.08.1991 року, який має для нього юридичне значення. До суду 10.10.2025 надійшли пояснення заінтересованої сторони: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, де остання заперечує проти заявлених вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних тверджень. Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Але з тексту даної заяви не зрозуміло на підставі якої статті Закону України «Про громадянство України» заявник просить встановити юридичний факт, оскільки в тексті заяви заявник посилається одночасно на статтю 3 та статтю 8 Закону України «Про громадянство України». Зазначають, що заявник не має документа який посвідчує його особу, а відтак

Outcome: approved