Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

у липні 2025 року [PERSON] , в особі представника - адвоката Хомич І. О., звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з цивільним позовом до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2023 (видане повторно), яка є матір`ю позивача, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.05.1973. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема: на частку квартири [ADDRESS] . Вказана квартира, згідно довідки КП КМР «КМ БТІ» від 25.04.2025 на праві власності зареєстрована за: [PERSON] - 1/4 ч., [PERSON] - 1/4 ч., [PERSON] - 1/4 ч., [PERSON] - 1/4 ч., на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ЖЕУ-2 Південно-Західної залізниці м. Києва 28.07.1998, розпорядження №2109, зареєстрованого в Бюро 12.08.1998, за реєстровим №644. За свого життя померла заповіт не складала. Після смерті матері позивач звернувся, спочатку в усному порядку до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори де йому повідомили, що з 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Таким чином, він вважав, що строк прийняття спадщини на час введення воєнного стану зупинено. 25.09.2023 року позивач звернувся до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевської Н.В., з заявою про заведення спадкової справи, прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] . За наслідками такого звернення, вказаним нотаріусом було заведено спадкову справу №699/2023 (номер справи у спадковому реєстрі 71290780). Нотаріусом видано позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2023 року відповідно до якої, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] . Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнні дії, що відбуваються на території України, а також те, що позивач вважав, що згідно до п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» фактично становить 10 місяців і відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 не змінюють та не зупиняють визначених ст. 1270 ЦК України строків для прийняття спадщини, водночас норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини є такими, що вводять в оману спадкоємців, та у даному випадку, зумовили пропуск позивачем строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що положення закону та підзаконних актів, прийнятих протягом дії воєнного стану, щодо перебігу строку для прийняття спадщини, є суперечливими; протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач просить врахувати ту обставину, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняттям спадщини та подачею заяви про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. З матеріалів спадкової справи №699/2023 (номер справи у спадковому реєстрі 71290780), яку необхідно буде витребувати, слідує, що ніхто, окрім позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. В матеріалах спадкової справи відсутній заповіт. [PERSON] померла [INFO] , відповідно останнім днем для подачі заяви про прийняття спадщини слід вважати - 29 квітня 2022 року, час, коли розпочалась повномасштабна агресія рф проти України і м. Київ входило до переліку територій можливих бойових дій. Звертає увагу, що у період з лютого 2022 року до січня 2023 року м. Київ входило до переліку територій можливих бойових дій, і лише у січні 2023, Мінреінтеграції наказом від 13.01.2023 р. №14 внесло зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, а саме: з переліку територій можливих бойових дій виключено Київ (тобто підпункт 1.11 п. 1 розділу I Переліку); змінено з «10.08.2022» на «30.04.2022» дату припинення можливості бойових дій, що зазначається в переліку щодо м. Києва (підпункт 2.10 п. 2 розд. I). З матеріалів справи слідує, що 25.09.2023 державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що позивач пропустив встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини з урахуванням положень п. 3 Постанови КМУ №l64 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 28.02.2022) установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Станом на 25.09.2023, дату звернення позивачем до нотаріуса, воєнний стан не було скасовано. Належним відповідачем у спорах про спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням. В даному випадку відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , а за відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відтак, Київська міська рада є належним відповідачем в даній справі. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину порушує право позивача на спадкування, а тому останній змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтями 1216-1218 ЦК визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). У частині третій статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Обставини справи свідчать, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено в результаті військового вторгнення російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року та встановленням обмежувальних заходів, в тому числі по м. Києву, у зв`язку з цим, що в сукупності свідчить про поважність причин пропуску строку, встановленого в статті 1270 ЦК України. Крім того, просив врахувати, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею заяви про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інших осіб, які б звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. З врахуванням наведеного просив визначити [PERSON] , [INFO] додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 10 липня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Судом направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місцезнаходження відповідача у справі. Відповідь на запит надійшла судді 08 серпня 2025 року. Ухвалою суду від 13 серпня 2025 року позовну заяву [PERSON] до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено підготовче засідання; витребувано у Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №699/2023 (номер справи у спадковому реєстрі 71290780), яка заведена 25.09.2023, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 14 серпня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним. Частиною першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно свідоцтва про смерть від 18 серпня 2023 року Серія [NUMBER] (видане повторно) померла [PERSON] ( [INFO] ), яка є матір`ю Позивача, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.05.1973 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно , а саме: на частку квартири [ADDRESS] . За свого життя померла заповіт не складала. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина перша статті 1222 Цивільного кодексу України). Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право наспадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Зазначали, що в матеріалах справи наявна постанова державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевської Н.В. від 25.09.2023 відповідно до якої, Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] у зв`язку пропуском встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини з урахуванням положень п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Частиною першою статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визначити додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Отже, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини та визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини справи. Згідно з правовою позицією ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин справи з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно із пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. При оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Як зазначає Позивач, інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Додатково повідомляли, що за інформацією з Реєстру територіальної громади міста Києва за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 3 особи. Покійна [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 28.01.2003 по 25.11.2021 (занята у зв`язку зі смертю). За інформацією з Реєстру територіальної громади міста Києва за адресою: [ADDRESS] зареєстрований Позивач і ще 2 особи (батько і брат). Квартира за адресою: [ADDRESS] , була приватизована згідно з розпорядженням ЖЕУ-2 Південно-Західної залізниці від 28.07.1998 № 2109 на чотири особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, просили суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення на підставі повного та всебічного розгляду справи, виходячи з предмету та підстав позову, характеру спірних правовідносин, обставин, які підлягають встановленню під час судового розгляду з урахуванням підтверджуючих доказів, розгляд справи проводити за відсутності представника Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. 16 січня 2026 року до суду від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшли витребувані документи. Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, - закрито; призначено справу до судового розгляду по суті. Інших процесуальних рішень не вчинялось. В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вказав, що позивач вважав, що під час воєнного сану строк є продовженим, пропуск строку пов`язаний з початком збройної агресії. Позивач не має юридичної освіти тому вважав, що встановлені строки є призупиненими. Позивач в судове засідання з`явився,позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання представника не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 28 липня 1998 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (1 / 4) та членам її сім`ї: [PERSON] (1 / 4), [PERSON] (1 / 4), [PERSON] (1 / 4) (а.с. 23 - 24). Як вбачається зі Свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 25). Згідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 26). Таким чином, судом встановлено, що померла [PERSON] є матір`ю позивача. Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74077916 від 25.09.2023 року, у Спадковому реєстрі наявна спадкова справа №71290780, дата заведення 25.09.2023 року, спадкодавець [PERSON] (а.с. 17). Судом досліджено спадкову справу №699/2023 з якої вбачається, що позивач звернувся до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON] [INFO] (а.с. 63 - 75). З Витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих / знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , вбачається що за місцем реєстрації [PERSON] інших осіб не зареєстровано (а.с. 65). Судом досліджено заповіт [PERSON] відповідно до якого померла заповіла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 66). Судом також досліджено наявні у спадковій справі Інформаційні довідки та витяги, а також Технічний паспорт (а.с. 68 - 70). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 вересня 2023 року, державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори постановив відмовити [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері, [PERSON] померлої [INFO] (а.с. 70). Згідно до Інформаційної довідки (Вих. КВ-2025 №14674 від 25.04.2025 року), згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: [PERSON] - 1 / 4 ч., [PERSON] - 1 / 4 ч., [PERSON] - 1 / 4 ч., [PERSON] - 1 / 4 ч., на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ЖЕУ-2 Південно - Західної залізниці м. Києва 28.07.1998, розпорядження №2109, зареєстрованого в Бюро 12.08.1998, за реєстровим №2644 (а.с. 75). Відповідно до Довідки (про показники об`єкту нерухомого майна) (Вих. №21/03/25_5523-25 від 21.03.2025 року), виданої Київське міське бюро технічної інвентаризації, відповідно до проведеної інвентаризації від 21.03.2025 року, квартира що знаходиться за адресою [ADDRESS] , має такі показники: загальна площа 64,6 кв.м., житлова площа - 37, 4 кв.м. (а.с. 71). Інших доказів надано суду не було. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Згідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 Цивільного кодексу визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частина 1 статті 1270 Кодексу визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] закінчився 29 квітня 2022 року. Таким чином, передбачений законом строк на прийняття спадщини позивачем пропущений. У ч. 3 ст. 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки. За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан, який продовжується і на теперішній час. Обставини збройної агресії російської федерації проти України та окупації російською федерацією частини території України є загальновідомими і, за правилом ч. 3 ст. 82 ЦПК України, не потребують доказування. Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Вказаний пункт 3 виключено з 18.06.2023 постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану». Правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини; для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч.ч. 2, 3 ст. 1272 ЦК України). Законодавець як у ст. 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції, як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Такий правовий висновок Верховного Суду висловлений в постанові від 25.01.2023 у справі № 676/47/21, постанові Верховного Суду від 21.06.2023 у справі N 175/1404/19, які підлягають врахуванню судом. Виходячи з норми ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до Цивільного кодексу України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 не змінюють та не зупиняють визначених ст. 1270 ЦК України строків для прийняття спадщини. Судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено в результаті військового вторгнення рф на територію України 24.02.2022 та встановленням обмежувальних заходів у зв`язку з цим, що в сукупності свідчить про поважність причин пропуску строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Крім того, суд враховує, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею заяви про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інших осіб, які б звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суду не надано. Згідно з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 17.10.2018 у справі № 681/203/17-ц при вирішенні питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вказана правова позиція підтримана і в постановах Верховного суду від 01.06.2020 у справі № 185/777/17, у постанові від 07.04.2020 у справі № 756/9379/15-ц. Суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи зібрані по справі докази у світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, виходячи із засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності і розумності, враховуючи, що позивач має право на спадщину за законом, а також введення воєнного стану в Україні, встановлення у зв`язку з цим обмежувальних заходів, строк який позивач пропустив є незначним, спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, суд дійшов до висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачем є поважними, а тому є необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, а тому позов необхідно задовольнити та встановити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці. Такий строк, на думку суду, буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до квитанції ID №4081-2338-7827-6114 від 09.07.2025 року, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211,20 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved