Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог Представник позивача Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ») Супрун Є.В. звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 32 232,69 грн та судових витрат. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань із своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними. Виклад позиції відповідача: - відповідач визнає факт отримання кредитних коштів від Позивача в сумі 20 500,00 (двадцять тисяч п`ятсот) гривень в період з 20.05.2019 по 27.02.2022 року; - сума нарахованих процентів фактично становить понад половину розміру основного боргу, що свідчить про їх істотну непропорційність наслідкам користування кредитними коштами. Рух справи, заяви, клопотання учасників справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2025, справу передано судді Глос М.Л. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025, який здійснено на підставі розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 29.12.2025 № 01-06/640, зазначену справу розподілено судді Дяченку О.М. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.01.2026 вказану справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. 22.01.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи від представника відповідача [PERSON] адвоката Байрамова Анар Захіт-огли надійшла заява про вступ у справу як представника. 26.01.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи від представника відповідача [PERSON] адвоката Байрамова Анар Захіт-огли надійшла заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи. 30.01.2026 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи. 03.02.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву. 09.02.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи від представника позивача АТ «ПУМБ» Шумілової Н.І. надійшла відповідь на відзив. 10.02.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи від представника відповідача [PERSON] адвоката Байрамова Анар Захіт-огли надійшли заперечення. Представник позивача АТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в прохальній частині позову просив розглянути справу за відсутності представника Банку, проти винесення судом заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 20.05.2019 [PERSON] підписала заяву № 2016409303001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 15 зв.с.). Зі змісту вказаної заяви вбачається, що підписанням даної заяви [PERSON] підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку) (а.с. 15 зв.с.). До заяви від 20.05.2019 позивач додав також Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 16 зв.с.-22). При укладенні кредитного договору відповідач також був ознайомлений з умовами паспорту споживчого кредиту, що підтверджується підписом останнього (а.с. 16) Як вбачається зі змісту паспорту споживчого кредиту, в ньому зазначені: сума/ліміт кредиту 3 000,00 грн; строк кредитування 12 місяців; зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень бюудь-якої із сторін; стандартна процентна ставка 47,88 % річних, тип процентної ставки фіксована (а.с. 16). Підписанням паспорту споживчого кредиту відповідач підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, а також порядком повернення кредиту. З довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2016409303001 від 20.05.2019, складаної на ім`я боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) вбачається розмір суми кредитного ліміту на відповідну дату, зокрема, станом на 27.02.2022, така сума становить 20 500,00 грн (а.с. 25). Взяті на себе зобов`язання за договором від 20.05.2019 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. Виписка по особовому рахунку відкритому в АТ «ПУМБ» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 20.05.2019 по 03.07.2025 свідчить про користуванням грошовими коштами відповідачем (а.с. 28 зв.с.-35). Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168 св 21) виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином не виконав. З метою досудового врегулювання спору позивач на адресу відповідача направив письмову вимогу (повідомлення) з вимогою погасити заборгованість протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів) (а.с. 22 зв.с.-24). Згідно з розрахунком заборгованості на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), відповідач має заборгованість перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 2016409303001 від 20.05.2019 у розмірі 32 232,19 грн, з яких: 20 255,15 грн заборгованість за сумою кредиту; 11 977,54 грн заборгованість за відсотками (а.с. 25 зв.с.-28). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] ознайомилась з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 20.05.2019 та погодилась з ними шляхом підпису, отримала та використала кредитні кошти в межах встановленого ліміту, однак, у подальшому порушила умови договору, не виконуючи зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином, що призвело до утворення заборгованості. Перевіривши наданий позивачем розрахунок та дослідивши умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Відповідач зазначає про непропорційність нарахованих процентів, натомість жодних доказів, які б підтверджували вказані обставини, суду не надано, розрахунок заборгованості АТ «ПУМБ» не спростовано. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, заборгованість відповідача перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 2016409303001 від 20.05.2019 становить 32 232,19 грн, з яких: 20 255,15 грн заборгованість за сумою кредиту; 11 977,54 грн заборгованість за відсотками. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суду встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням встановленого та положень вказаних норм, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та має непогашену заборгованість. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та принцип змагальності, наданий позивачем розрахунок, та те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2016409303001 від 20.05.2019, внаслідок чого існує у відповідача заборгованість у розмірі 32 232,19 грн, з яких: 20 255,15 грн заборгованість за сумою кредиту; 11 977,54 грн заборгованість за відсотками, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених вимог. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2016409303001 від 20.05.2019 у розмірі 32 232,19 грн, з яких: 20 255,15 грн заборгованість за сумою кредиту; 11 977,54 грн заборгованість за відсотками, тобто позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Щодо судових витрат За приписами ч. 1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має інвалідність ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААД № 180412, інвалідність встановлена на строк безтерміново. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення судового збору з відповідача, який є інвалідом II групи та відповідно до Закону України «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: approved