Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , де третіми особами є приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Світлична О.В., Вижницький відділ ДВС у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, державний реєстратор Вижницького відділу ДВС у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нистерюк О.М., приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К., Центр надання адміністративних послуг Вижницької міської ради Чернівецької області. про захист порушених цивільних прав та інтересів, визнання договору дарування недійсним В заяві зазначила, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.03.2026 року у цивільній справі №713/1559/25 позов [PERSON] , задоволено. Визнано недійсним договір дарування, що укладений 16 жовтня 2023 року між [PERSON] , як дарувальником, та [PERSON] , як обдарованою, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Світличною Оленою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за №2231, а саме: земельної ділянки площею 0,0600 гектар, кадастровий номер: 7320510100:01:001:0630, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . Відновлено становище сторін договору дарування, який зареєстрований в реєстрі за №2231, виданий 16 жовтня 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Світличною Оленою Василівною, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0600 гектар, кадастровий номер: 7320510100:01:001:0630, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . В задоволені решти позовних вимог відмовлено. У позовній заяві вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи, що становить: 45000,00 грн. оплата правової допомоги адвокату, 1000,00 грн. офісні витрати на папір, копіювання документів тощо, добові та транспортні витрати 26000,00 грн., непередбачені витрати, судовий збір 6056,00 грн., судовий збір за забезпечення позову 1211,20 грн. Позивачу [PERSON] у межах розгляду цивільної справи №713/1559/25 у Вижницькому районному суді Чернівецької області адвокатом Фасулякі П.Є. надавалася правнича допомога на підставі договору від 22.05.2025 року. Правова допомога включала: ознайомлення з наданими документами, надання консультацій та визначення правової позиції щодо можливості визнання недійсним договору дарування від 16.10.2023; вивчення законодавства, судової практики, зокрема практики Верховного Суду; підготовку проєкту позовної заяви та узгодження її з клієнтом; складання процесуальних документів (позовної заяви, заяв, клопотань, відзивів, пояснень, адвокатських запитів), участь у судових засіданнях, підготовку виступів та письмових пояснень. Згідно з актом від 09.03.2026 року, вартість наданих послуг становить: 2000,00 грн. - за ознайомлення та консультації; 4000,00 грн. - за вивчення законодавства та практики; 8000,00 грн. - за підготовку позовної заяви; по 500,00 грн за кожен підготовлений процесуальний документ, а саме: заява про забезпечення позову, заява суду представника позивача, заява-клопотання про залучення документів-доказів у справу, заява клопотання про витребування судом документів для залучення у справу (500,00 х 3=1500,00 грн.), адвокатські запити щодо отримання копій документів як доказів для подальшого залучення у справу, заява-клопотання про залучення у справу третьої особи, заява з процесуальних питань та інших питань, сума гонорару 6500,00 грн., підготовка промови 15000,00 грн.; підготовка до участі та участь у судових засіданнях: всього шість судових засідань 9000,00 грн.; ознайомлення з матеріалами цивільної справи №713/1559/25 1000,00 грн. Всього 45500,00 грн. У судовому рішенні від 05.03.2026 року не вирішено питання щодо стягнення з відповідачів сплаченого позивачем судового збору щодо забезпечення позову в порядку ст.ст.149-152 ЦПК України у сумі 1211,20 грн. Просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір щодо забезпечення позову в порядку ст.ст.149-152 ЦПК України в розмірі 1211,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу та витрати, по`вязані з правничою допомогою адвоката суму гонорару адвоката 45500,00 грн. 17.03.2026 року від представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] надійшло заперечення в якому просила залишити заяву позивачки [PERSON] про ухвалення додаткового рішення без розгляду. Послалась на ч. 8 ст. 141 ЦПК України та висновки ВСУ відповідно до якого докази понесених судових витрат подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови попереднього заявлення про це. Верховний Суд роз`яснив, що подання доказів після ухвалення рішення можливе лише за умови, якщо сторона заявляла про це раніше та обґрунтувала поважні причини їх неподання до дебатів; інакше у задоволенні заяви слід відмовити. Позивачка та її представник не зверталися до суду із заявою про подання доказів витрат до закінчення дебатів та не обґрунтували поважність причин їх неподання. Отже, підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу відсутні. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали заяви, цивільної справи №713/1559/25, прийшов до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує і питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що витрати на правничу допомогу у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Стаття 246 ЦПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.03.2026 року у цивільній справі №713/1559/25 позов [PERSON] , задоволено. Визнано недійсним договір дарування, що укладений 16 жовтня 2023 року між [PERSON] , як дарувальником, та [PERSON] , як обдарованою, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Світличною Оленою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за №2231, а саме: земельної ділянки площею 0,0600 гектар, кадастровий номер: 7320510100:01:001:0630, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . Відновлено становище сторін договору дарування, який зареєстрований в реєстрі за №2231, виданий 16 жовтня 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Світличною Оленою Василівною, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0600 гектар, кадастровий номер: 7320510100:01:001:0630, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . В задоволені решти позовних вимог відмовлено, в зв`язку з тим, що вимога позивачки про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на спірне майно є зайвою та необґрунтованою. Ухвалюючи рішення, судом не було вирішено питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу. 10.03.2026 року позивачка [PERSON] , тобто в межах 5-ти днів, подала заяву про ухвалення додаткового рішення. Згідно договору №22/05-2025 про надання правової (правничої) допомоги від 22 травня 2025 року укладеного між [PERSON] (клієнт) та адвокатом Фасулакі П.Є, вбачається, що за цим договором клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором самостійно та на свій розсуд, в інтересах Клієнта виконати юридично значимі дії та правочини, надати Клієнту у строк та на умовах даного Договору правову допомогу, з метою сприяння Клієнту його прав, свобод та законних інтересів, та що пов`язані з вирішуванням правових (юридичних) питань стосовно представництва та забезпеченням захисту прав, свобод та законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, в також на їх відновлення в разі порушення; надання інших видів правової допомоги, відповідно до Конституції України та законодавства України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на території України : а) у органах митниці, прикордонної служби, поліції, прокуратури, ДБР, служби безпеки, органах влади, виконавчих органах, місцевих органах. податкових органах, інших адміністративних та державних органах, органах виконавчої служби, нотаріаті, державних реєстраційних органах, банках та інших фінансових установах, підприємствах, установах, організаціях, державних та недержавних закладах, громадянських організаціях; 6) у відносинах з особами, що є посадовцями та/чи службовцями, підприємцями та громадянами, в) у всіх судах України (місцевих, апеляційних, касаційних - ВС, третейських) : відповідно до процесуального законодавства України, а саме: Господарського процесуального Кодексу України - без обмежень; Цивільного процесуального Кодексу України - без обмежень; Кодексу адміністративного судочинства України - без обмежень; Кодексу України про адміністративні правопорушення - без обмежень, Митного Кодексу України - без обмежень; Про надання конкретної правової допомоги, що пов`язані з вирішуванням відповідних правових (юридичних) питань та/чи виконання юридично значимих дії та правочинів Сторони домовляються отремо, про що можуть укладати Додаткову угоду до цього Договору, яка підписується Сторонами. Відповідно до п.2.1 загальна вартість правової допомоги-гонорар адвоката, складає суму, що вказано у додаткових угодах до цього договору. Відповідно до 2.2. Клієнт зобов`язується, відповідно до умов цього Договору та Додаткових угодах до цього Договору, здійснити оплату Адвокату за надану правову допомогу та компенсувати витрати Адвокату (на відрядження, транспортні витрати, проживання, добові у сумі відповідно до законодавства України та інше; на сплату необхідних обов`язкових платежів, таких як судові витрати, експертизи тощо) в строк не більше тридцяти календарних днів з дати отримання Клієнтом грошей відповідно до судових рішень щодо компенсації (оплати) судових та інших. Відповідно до додаткової угоди №01 від 24.05.2025 року до договору від 22.05.2025 року №22/05-2025 «Про надання правової (правничої) допомоги» вбачається, що сторони домовились щодо оплати правової допомоги (гонорару адвоката) по цьому договору та/чи додаткових угод до нього таким чином: 1) ознайомлення адвоката з документами наданими Клієнтом, надання адвокатом правової консультації щодо обставин, пояснень та наданих Клієнтом документів та визначення правової позиції щодо подальшого можливого захисту прав та законних інтересів Клієнта у суді - 2000,00 (дві тисячі) грн. 2).Ознайомлення (вивчення) адвокатом з: а) законодавством (коментарями) та науково- юридичною літературою щодо недійсності правочинів (Договорів, у т.ч. договорів дарування); б) практикою ( правовою позицією) Верховного Суду щодо розгляду аналогічних справ щодо недійсності правочинів (Договорів, у т.ч. договорів дарування) - 4000,00 ( чотири тисячі) грн. 3) Підготовка адвокатом проекту Позовної заяви про захист порушених цивільних прав та інтересів, визнання договору дарування недійсним та узгодження з Клієнтом - Орленко С.М. остаточного варіанту Позову - 8000,00 (вісім тисяч) грн. 4) Підготовка адвокатом: заяв, заяв-клопотань, клопотань та адвокатських запитів тощо, пов`язаних з підготовкою Позовної заяви, розгляду Позову та справи у суді першої інстанції по справі - 500,00 (п`ятсот) грн. за кожний письмовий документ, що надано у цивільну справу №713/1559/25. Підготовка адвокатом промови від сторони позивача у письмовому вигляді, відповіді сторони позивача на відзиви відповідачів у письмовому вигляді, письмових пояснень від сторони позивача, дебатів від сторони позивача у письмовому вигляді, пов`язаних з розглядом цивільної справи №713/1559/25 у суді першої інстанції по справі - 2500,00 грн. за кожний письмовий документ, що надано у цивільну справу №713/1559/25 5). Підготовка до участі та особиста участь адвоката-представника позивача судовому засіданні (судових засіданнях) у суді першої інстанції - 1500,00 (одна тисяча ) грн. за кожне судове засідання у цивільній справі №713/1559/25. 6). Ознайомлення з матеріалами цивільної справи при розгляді справи у суді першої інстанції - 1000,00 (одна тисяча) грн. за кожне ознайомлення з матеріалами цивільної справи. З акту про надання правової допомоги адвокатом Фасулакі П.Є. за договором від 22.05.2025 року №22/05-2025 «Про надання правової (правничої) допомоги» клієнту-позивачу [PERSON] по цивільній справі №713/1559/25 від 09.03.2026 року вбачається, що сторони склали цей акт від 09.03.2026 року про надання правової (правничої) допомоги адвокатом Фасулакі П.Є. за Договором від «22» травня 2025 року №22105-2025 «Про надання правової (правничої) допомоги» з Додатками та Додатковими Угодами-позивачу [PERSON] по цивільній справі №713/1559/25 відповідно до якого адвокат Фасулакі П.Є, як представник Позивача, надав, а Клієнт- Орленко С.М., як Позивач прийняла правову (правничу) допомогу по цивільній справі №713/1559/25, а саме: А) Ознайомлення адвокатом з документами наданими Орленко С.М. щодо можливого Позову, надання адвокатом Орленко С.М. правової консультації щодо обставин, пояснень та наданих [PERSON] документів та визначення правової позиції щодо подальшого можливого захисту прав та законних інтересів [PERSON] у суді. б) ознайомлення адвоката з: 1) законодавством (коментарями) та науково-юридичною літературою щодо недійсності правочинів (Договорів, у т.ч. договорів дарування); 2) практикою ( правовою позицією) Верховного Суду щодо розгляду аналогічних справ щодо недійсності правочинів (Договорів, у т.ч. договорів дарування). в) Підготовка проекту Позовної заяви про захист порушених цивільних прав та інтересів, визнання договору дарування недійсним та узгодження з Клієнтом - Орленко С.М. остаточного варіанту Позову г) Підготовка Позову, письмових пояснень, заяв, клопотань, адвокатських запитів тощо пов`язаних з підготовкою та розгляду Позову у суді першої інстанції та інших документів по справі: Позовна заява про захист порушених цивільних прав та інтересів, визнання договору дарування недійсним з додатками; Заява про забезпечення Позову; Заява суду про представника Позивача; Відзив сторони Позивача на Відповідь Відповідача - Коваль Х.Ю. на Позов; Відзив сторони Позивача на Відповідь Відповідача - Коваль О.М. на Позов; Вступне слово Позивача у судовому засіданні у письмовому вигляді; Письмові пояснення Позивача додатково до усних пояснень наданих у судовому засіданні; Заява-клопотання про залучення у справу Третьої особи; Адвокатські запити щодо витребування документів-доказів для подальшого залучення їх у справу; Заяви- клопотання про залучення у справу документів-доказів; Заява-клопотання про витребування судом документів-доказів для залучення їх у справу; Заяви з процесуальних та інших питань; Дебати промова (заключне слово) представника позивача у письмовому вигляді; Дебати промова (заключне слово) позивача у письмовому вигляді; Д) Підготовка до участі та участь адвоката у судових засіданнях по Цивільній справі №713/1559/25 у суді першої інстанції Е) Ознайомлення адвокатом з матеріалами по Цивільній справі №713/1559/25 при розгляді справи у суді першої інстанції. Представник відповідача Ткач В.В. надала заперечення щодо заявленого розміру судових витрат, просила залишити без розгляду заяву. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.» У постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17. «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄCIIJI. присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св 19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61 -22962св 19) викладено правовий висновок про те. що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Велика Палата Верховного Суду вказує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи. Аналогічним чином тлумачить це питання і ЄСПЛ, висновки якого зокрема у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (latridis v. Greece, заява № 31107/96) свідчать, що договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом, може підтверджувати, що у клієнта дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові, якщо така угода є юридично дійсною. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли між адвокатом і клієнтом, не може зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але ураховуючи також те, чи були вони розумними. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зі змісту статей 10 - 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таким чином, враховуючи наведене та положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідачів на користь позивача є обґрунтованими. Однак, враховуючи усі обставини спірних правовідносин у сукупності, суд не може погодитися із заявленою позивачкою сумою витрат на правову допомогу, яку позивачка понесла. Зокрема, гонорар у розмірі 46000,00 грн. визначений адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, складність справи та виконаних адвокатом Фасулакі П.Є. робіт під час розгляду справи, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, реальність надання адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності). Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин даної справи, її складності, а також результатів розгляду такої справи, заяви відповідачів, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 гривень. Що стосується стягнення сплаченого позивачем судового збору щодо забезпечення позову в порядку ст.ст.149-152 ЦПК України у сумі 1211,20 грн., суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви в цій частині, оскільки питання щодо судових витрат, а саме стягнення з відповідачів судового збору за подання заяви про забезпечення позову вже вирішено судом. Посилання представника відповідачів [PERSON] стосовно того, що позивачка та її представник не зверталися до суду із заявою про подання доказів витрат до закінчення дебатів та не обґрунтували поважність причин їх неподання є необгрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у позовній заяві вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та заявлено клопотання про їх відшкодування.

Outcome: partial