Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» через представника Балюха Є.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27.02.2024-100002899 від 27.02.2024 у розмірі 6930 гривень та судових витрат. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] 27.02.2024 року уклали Кредитний договір (оферти) № 27.02.2024- 100002899. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3500 грн. Отже, позивач констатує факт, що Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 6930 грн., що складається з: тіла кредиту - 3500 грн.; процентів - 3430 грн. Отже, позичальник [PERSON] , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 27.02.2024 року підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 3500 грн., а отже акцептовано умови договору. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак при поданні даного позову до суду вказав, що не заперечує щодо розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] 27.02.2024 року уклали Кредитний договір (оферти) № 27.02.2024- 100002899 (а. с. 16-18). Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3500 грн. (а. с. 15). Отже, позивач констатує факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 6930 грн., що складається з: тіла кредиту - 3500 грн.; процентів - 3430 грн. (а. с. 10). Отже, позичальник [PERSON] , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 27.02.2024 року підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 3500 грн., а отже акцептовано умови договору. Дані правовідносини регулюються цивільним кодексом України. - ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; - ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; - ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); - ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; - ч. 1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; - ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; - ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України - виконання зобов`язань може забезпечуватися відповідно до закону або умов договору, зокрема неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язань. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню, щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками та комісію. Тому з відповідача необхідно стягнути 6930 грн., що складається з: тіла кредиту - 3500 грн.; процентів - 3430 грн. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved