Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

02.02.2026 до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «КредитКапітал» (далі також позивач) до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.11.2023 між ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 103817693 (далі також кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. На підставі договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу фінансовий кредит в сумі 5 000,00 грн строком на 105 днів, до 08.03.2024, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредит не повернув, проценти за користування ним у встановленому порядку і розмірі не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 17 037,50 грн. заборгованості, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5 000,00 грн. та простроченої заборгованості за відсотками в сумі 12 037,50 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді від 06.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористався, про розгляд судом справи повідомлений належним чином. Зокрема, на адресу суду повернувся поштовий конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі, надісланий судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу відповідача, яку зазначено позивачем у позовній заяві (а.с. 1) та встановлено судом у визначеному ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України порядку (а.с. 41), з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 49-51). Таким чином, згідно з положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про розгляд справи судом. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін сторони суду не заявляли. З огляду на викладене, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи та підтвердження їх наявними у матеріалах справи доказами, суддійшов висновку про відмову з задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» і відповідачем 24.11.2023 укладено договір про споживчий кредит № 103817693, згідно з умовами якого товариство зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 грн. на строк 105 днів (пільговий період складає 15 днів, поточний період складає 90 днів), відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у терміни, встановлені кредитним договором. Даний кредитний договір укладено в електронній формі та є письмовим правочином, який відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами. Пунктом 1.3. кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 105 днів, з 24.11.2023, і складається з пільгового та поточного періодів. Згідно з п. 1.5.2. кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно з п. 1.5.3. кредитного договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Згідно з п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414950*88. На підставі договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» і позивачем, право вимоги за кредитним договором № 103817693 перейшло до позивача. Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 103817693 не виконав, суму кредиту не повернув, проценти за користування ним не сплатив, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача 17 037,50 грн. заборгованості, що складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 000,00 грн. та простроченої заборгованості за відсотками в сумі 12 037,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підтвердження обставини надання первісним кредитором суми кредиту відповідачу позивачем додано до позовної заяви платіжне доручення № 77183582 від 24.11.2023 (а.с.15). Однак, дослідивши вказане платіжнедоручення, суд дійшов висновку, що воно не може бути сприйняте судом у якості доказу перерахування первісним кредитором ТОВ «Мілоан» відповідачу кредиту в сумі 5 000,00 грн. згідно з кредитним договором № 103817693, оскільки таке платіжнедоручення не містить обов`язкових реквізитів платіжного первинного документа, зокрема, посади і прізвища особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, будь-яких відміток про виконання даного платіжного доручення установою банку. Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:назву документа (форми);дату складання;назву підприємства, від імені якого складено документ;зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. За таких умов, позивачем не доведено факту отримання відповідачем кредиту за кредитним договором № 103817693. До матеріалів справи позивачем не додано належних доказів на підтвердження перерахування кредиту в сумі 5 000,00 грн. за кредитним договором № 103817693 на банківський рахунок відповідача, а також не надано будь-яких інших документів, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які підтверджували б здійснення первісним кредитором господарських операцій з надання кредиту відповідачеві. Суд зауважує, що будь-яких посилань на такі докази не містить і позовна заява. В позовній заяві не зазначено про неможливість позивачем подати такі докази. В клопотанні про витребування доказів, а саме інформації про надходження на рахунок банківської картки відповідача коштів в сумі 5 000,00 грн. судом було відмовлено, оскільки позивачем в клопотанні не обґрунтовано причин неможливості самостійно отримати такі докази від первісного кредитора та подати їх суду, не зазначено про вжиті ним заходи для отримання цих доказів самостійно. Будь-яких інших клопотань позивач не заявляв. З урахуванням наведеного, позивачем не доведено виникнення у відповідача зобов`язань, що випливають із кредитного договору, зокрема щодо повернення суми кредиту та сплати процентів. Відповідно, право вимоги щодо заявлених до стягнення з відповідача сум у позові за кредитним договором № 103817693 не перейшло до позивача і за договором відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024. За таких умов в позові належить відмовити повністю у зв`язку з недоведеністю обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн. та судові витрати на правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. покладаються на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed