Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У поданій позовній заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 13227,82 грн. та судові витрати в справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 04 квітня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір №04000-04/2024, за яким остання отримала кредит у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом строком на 100 днів. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості. 24 вересня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір, за яким право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором відступлено позивачу. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з неї заборгованість за кредитом у судовому порядку. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 січня 2026 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву та додаткові пояснення по справі, в якоих вказала, що не заперечує факт укладаня кредитного договору, однак вважає, що сума нарахованих відсотків є завищеною, та підлягає зменшенню від до ЗУ «Про споживче кредитування». Просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що вона своєчасно та у повному обсязі повернула суму основного боргу (тіло кредиту) та відсотки. Також вказала на відсутність підстав для повного відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу. Представник позивача через систему Електронний суд подав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки відповідач під час укладання договору був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по кредитному договору. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд дійшов до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд бере до уваги необхідність розгляду справи у розумні строки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 04 квітня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір №04000-04/2024 у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерцію» особливостей, за яким остання отримала кредит у розмірі 7000 грн. у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача з використанням платіжної картки строком на 100 днів. Денна процентна ставка становить 2,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 Договору (п. 1.4.1.). У випадку прострочення Клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України (п. 5.3.). Дата повернення кредиту 12 липня 2024 року Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до договору та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Зазвичай електронні кредитні договори підписуються за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З правового висновку Верховного Суду в справі №524/5556/19 від 12 січня 2021 року вбачається, що «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом та без отримання листа на електронну адресу чи SMS-повідомлення на номер телефону позичальника, відповідно до якого було здійснено вхід на сайт кредитора за допомогою логіна та пароля, кредитний договір не був би укладений, тобто відповідає внутрішній волі позичальника». Кредитний договір №04000-04/2024 від 04.04.2024 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою про ідентифікацію клієнта , а тому є укладеним. Кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит в межах обумовлених сум шляхом перерахування кредиту на платіжну катку позичальника № [NUMBER] в сумі 7000 грн, що підтверджується довідкою «Універсальні платіжні рішення» №3426_250416092301 від 16.04.2025. 24 вересня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №24092024, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №04000-04/2024 від 24.04.2024 відступлено позивачу, що свідчить про заміну кредитора. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач [PERSON] сплатила, передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту на загальну суму 9065,43 грн., що не заперечується позивачем у відповіді на відзив від 04.02.2026. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. З представленого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість відповідача за договором №04000-04/2024 від 24.04.2024 становить 13227,82 грн. та складається з простроченого тіла кредиту 6613,82 грн., суми прострочених платежів по процентах 6614 грн. Щодо вимог про стягнення заборгованості за відсотками, слід зазначити наступне. Підпунктом 6 п. 5 Закону №3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон №3498-IX) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (з 23 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року включно). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Вказаний кредитний договір укладено 04 квітня 2024 року строком на 100 днів. Таким чином, максимально можливий розмір нарахованих відсотків у межах вказаного договору за підрахунками суду становить: - за період з 04 квітня 2024 року по 22 квітня 2024 року (включно) 3325 грн (7000 х 2,5% х 19 днів). - за період із 23 квітня 2024 року по 12 липня 2024 року (включно) 8505 грн (7000 х 1,5% х 81 день) Отже, сума заборгованості за відсотками, яка не суперечить закону та підлягає стягненню з відповідача в межах строку дії кредитного договору становить 11830 грн (3325 +8505). З огляду на викладене, а також з врахуванням часткового погашення кредиту відповідачем на загальну суму 9065,43 грн., позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в сумі 9764,57 грн. (7000 грн. тіло кредиту + 11830 грн. відсотки - 9065,43 грн. сума сплаченого кредиту). Також, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача подано копії договору про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, акту наданих послуг №397 від 08.10.2025, детального опису наданих послуг від 08.10.2025 Наданими позивачем документами стверджується отримання позивачем правової допомоги у розмірі 8 000,00 грн. Оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, суд вважає, що гонорар є завищеним, оскільки має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат. А тому, суд вважає співмірним стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог - на 73,81% (9764,57*100:13227,82), судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1787,97 грн. (2422,4*73,81%) покладаються на відповідача.

Outcome: partial