Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

23.01.2026 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, посилаючись на те, що з 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду розірвано. Від подружнього життя мають сина [PERSON] та доньку [PERSON] . Діти повнолітні, проте донька продовжує навчання і потребує постійної матеріальної допомоги, яку, як зазначає позивач надає лише вона. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання доньки в розмірі частини його заробітку, до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. 11.03.2026 року, через канцелярію суду відповідач подав письмові пояснення в яких із заявленим розміром аліментів в розмірі частини його доходів не погодився та просив встановити розмір аліментів на період навчання дитини у розмірі 1/6 частини його доходу, що буде повністю забезпечувати половину фактичних витрат на навчання та проживання дитини. В судовому засіданні позивач погодилася з письмовими поясненням відповідача та розміром аліментів, що складає 1/6 частину доходу відповідача. Просила в цій частині стягнути з відповідача аліменти на доньку на період її навчання. В судовому засіданні відповідач просив стягувати аліментів на утримання дитини на період її навчання у розмірі 1/6 частини його доходу. В судове засідання третя особа не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутність. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що 07.03.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції, актовий запис за № 67, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2015 року розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] виданим 30.01.2008 року Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 56. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2015 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 18.06.2015 року. Згідно довідки Комітету самоорганізації населення мікрорайону «Заріччя» від 12.01.2025 року, [PERSON] проживає (зареєстрована) у [ADDRESS] . Разом з нею, за даною адресою проживає її дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Національного університету Біоресурсів і природокористування України від 01.09.2025 року № 529-25, [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі навчання денної форми здобуття вищої освіти за умов договору на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету Біоресурсів і природокористування України. Дата початку навчання 01.09.2025, завершення 30.06.2029. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частинами першою та третьою статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та третьої особи, яка є студенткою, однак позивач, при зверненні до суду не зазначила та не конкретизувала матеріальні витрати, необхідні для життєдіяльності та навчання доньки, розмір побутових витрат, коштів, яких вона потребує у зв`язку з навчанням, а тому виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на період навчання доньки в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, що на переконання суду сприятиме захисту інтересів [PERSON] на забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, не порушує права чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. Також, даний розмір аліментів погоджено сторонами у судовому засіданні. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1331,20 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved