Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся через свого представника, адвоката Швець А.О. до Вишгородського районного суд Київської області з позовною заявою в якій просить визнати, що він є батьком [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивач 18.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Проте спільне подружнє життя у відповідачів не склалося. Починаючи з 2021 року, [PERSON] вступила у фактичні шлюбні відносини з [PERSON] , з яким вони проживали спільно як сім`я. Дані відносини проіснували до листопада 2022 року. 05.05.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Вишгородського районного суду Київської області. 06.06.2023 року рішення про розірвання шлюбу набрало законної сили. [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] , батьком записаний відповідач [PERSON] , оскільки відповідачка перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі на момент народження дитини. В травні 2025 року позивач дізнався зі слів [PERSON] , що в неї є син, та ця дитина є його сином. Оскільки в період зачаття дитини, вона перебувала лише у стосунках з позивачем, а записала батьком дитини колишнього чоловіка лише з тих підстав, що на той період шлюб не було ще розірвано. [PERSON] стверджує, що [PERSON] , народжений [INFO] , є його біологічним сином, оскільки дитина з`явилася на світ у результаті їхніх спільних стосунків із [PERSON] , які тривали без офіційної реєстрації шлюбу. Наразі [PERSON] та [PERSON] проживають разом і спільно виховують дитину. Тому [PERSON] звернувся до суду з вимогою про визнання батьківства, внесення змін до актового запису щодо його батьківства та виключення відомостей про батька [PERSON] - з актового запису № 511, зареєстрований Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.11.2025 року призначено судово-медичну генетичну експертизу для встановлення біологічного батьківства, проведення якої доручити експертам ТОВ «МАМА ПАПА». На час проведення судово-медичної генетичної експертизи провадження у справі № 363/3894/25 зупинено. 09.01.2026 року ухвалою суду поновлено провадження у справ, у зв`язку отриманням висновку молекулярно-генетичної експертизи № 51365 від 29.12.2025 року. Ухвалою суду від 03.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Відповідач [PERSON] , подала до суду заяву про визнання позову. Крім того, відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про визнання позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 17.11.2023 року, виданого Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що батьками записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 05.05.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.08.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київської області, актовий запис № 266 розірвано. Після розірвання шлюбу змінено [PERSON] прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно висновку молекулярно-генетичної експертизи № 51365 від 29.12.2025 року проведеного ТОВ «МАМА ПАПА» виходячи з результатів дослідження, отриманих шляхом аналізу ДНК, ймовірність батьківства [PERSON] , [INFO] , дитини [PERSON] , [INFO] , становить 99,99996%. Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 року справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999%). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Крім того, суд враховуєте,що [PERSON] визнала позовні вимоги позивача, а саме що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , а тому у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини і добровільності її визнання і дана обставина не підлягає доказуванню. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . За таких обставин та враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виключення відомостей з актового запису про народження дитини та визнання батьківства, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved