Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу пояснивши суду, що йому належить земельна ділянка, призначена для товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3121 га, розташована в межах Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, проте на даний час він не може реалізувати своє право розпорядження даним майном, оскільки в документах є розбіжності, а саме державний акт про право приватної власності на землю виданий на ім`я [PERSON] , а в свідоцтві про народження, паспорті, пенсійному посвідченні він записаний як [PERSON] . Заявник в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині заяви просить про розгляд заяви за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав. З врахуванням положень ч.3 ст.211, де визначено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, та ч.1 ст.223 ЦПК України, згідно якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Оголосивши заяви, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що дійсно заявник не має можливості розпорядитися своїм правом на майно, оскільки в документах є розбіжності, а саме державний акт про право приватної власності на землю виданий на ім`я [PERSON] , тоді як в усіх інших документах, які посвідчують його особу, він записаний як [PERSON] . Так, копії державного акту на право власності на землю від 21.11.2001 р. серії І-ЧР №050603, кадастровий номер земельної ділянки 7124086200:00:01:698 вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки управління у Звенигородському районі відділ 2 ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 09.12.2025 року №22694 виданої на ім`я [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки 7124086200:00:01:698 змінено на 7124086200:01:001:0698 (а.с.9). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2025 року земельна ділянка кадастровий номер 7124086200:01:001:0698 площею 3.3121 га належить на праві власності [PERSON] (а.с.10). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.12.2025 року земельна ділянка кадастровий номер 7124086200:01:001:0698 належить на праві власності [PERSON] ( а.с.11-15). Згідно наданих копій паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заявник зазначений як [PERSON] , [INFO] (а.с.6). За таких обставин очевидною є розбіжність написання прізвища заявника з « [PERSON] » на « [PERSON] » у різних документах, що викликано впливом розмовних форм та внаслідок сплутування варіантних пар при міжмовному перетворені імені через посередництво відповідних записів російською мовою. В той же час, у відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Тобто, закон, в частині правильності написання даних про особу, за орієнтир визначає саме свідоцтво про народження та паспорт особи. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги досліджені докази, суд вважає за можливе заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Outcome: approved