Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Представник ТОВ "Брайт Інвестмент" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 31215,40 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 28.02.2020 між відповідачем та АТ «ОТП Банк» укладений Кредитний договір №2029300233. Відповідно до його умов АТ «ОТП Банк» надало відповідачеві кредит у розмірі 21000 гривень, строком до 28.08.2021 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 31215,40 грн., яка складається з 21000 грн - заборгованості за тілом та 10215,40 грн. - заборгованості за відсотками. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ "Таліон плюс" набуло право вимоги до відповідача. 23.02.2024 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Брайт Інвестмент" укладено договір факторингу №24/03/23, за яким останнє набуло право вимоги до відповідача. Посилаючись на положення Цивільного Кодексу України та умови укладених договорів, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в розмірі 31215,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 28.02.2020 між відповідачем та АТ «ОТП Банк» укладений Кредитний договір №2029300233. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ "Таліон плюс" набуло право вимоги до відповідача за кредитним договороом. 23.02.2024 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Брайт Інвестмент" укладено договір факторингу №24/03/23, за яким останнє набуло право вимоги до відповідача. Суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача в сумі 31215,40 грн не підтверджується належними та допустимими доказами. Згідно доданої до позовної заяви копії Кредитного договору №2029300233 від 08.02.2020, АТ "ОТП Банк" та [PERSON] домовились про надання відповідачу кредиту в сумі 12388 грн (а.с. 19). Таким чином, посилання позивача на те, що сума заборгованості за тілом кредиту складає 21000 грн - не відповідає умовам укладеного договору. З виписки банківського рахунку вбачається, що заборгованість відповідача перед первинним кредитором складала 23974,61 грн. Виписка містить детальну інформацію про рух коштів та нарахування платежів за кредитним договором. Вона є первинним документом бухгалтерського обліку та належним доказом господарських операцій. За таких обставин, суд дійшов висновку, що загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача складає 23974,61 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Згідно платіжної інструкції №1648 від 15.09.2025 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 8500 грн. До позовної заяви додано копію договору №01/05-23 про надання юридичних послуг від 01.05.2023 між позивачем та адвокатським бюро "Юлії Чміль" (а.с. 57-58). Надання послуг підтверджується актами (а.с. 59-61). Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Враховуючи фактично надані послуги, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 1860,49 грн. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 3860,49 грн.

Outcome: partial