Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

22.09.2025 року до Подільського районного суду м.Києва надійшов позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позовні вимоги мотивовані тим, що у м.Запоріжжя 22.11.2024 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі колісного транспортного засобу марки «TOYOTA HILUX» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 217030» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та колісного транспортного засобу марки «BMW 530XI» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2025, справа №331/7423/24, винним у вищевказаній ДТП визнано водія колісного транспортного засобу марки «TOYOTA HILUX» державний реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] . При цьому, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, тому позивачем потерпілому було відшкодовано вартість відновлювального ремонту в розмірі 60 447,71 грн. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення на його користь з відповідача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 60 447,71 грн. Також, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 23.09.2025 року цивільну справу передано на розгляд до Вінницького районного суду Вінницької області, у зв`язку з тим, що зареєстрований місцем проживання відповідача є м.Вінниця. Однак, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.11.2025 року цивільну справу передано на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області, у зв`язку з тим, що зареєстрований місцем проживання відповідача є м.Вінниця. В результаті автоматизованого розподілу, розгляд зазначеної справи призначено головуючому судді Бойко В.М. Ухвалою суду від 05.01.2026 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У строк, визначений судом від відповідача відзив на позов не надійшов. Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Судом встановлено, що у м.Запоріжжя 22.11.2024 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі колісного транспортного засобу марки «TOYOTA HILUX» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 217030» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та колісного транспортного засобу марки «BMW 530XI» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, що вбачається із відповіді НПУ (а.с.8-10). Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, від 12.02.2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення. Постанова суду набрала законної сили 25.02.2025 року (а.с.11-13). Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на ТЗ «TOYOTA HILUX» державний реєстраційний номер [NUMBER] не була застрахована у встановленому законом порядку. (а.с. 20 зворотній бік). Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , та згідно перевірки чинності внутрішнього страхування, даний транспортний засіб був застрахований у ТДВ «Експрес Страхування» (а.с.19-20). 26.11.2024 року [PERSON] було подано до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про здійснення йому відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті вищевказаної ДТП. (а.с.14-17). МТСБУ відповідно до умов договору №057/24 від 01.06.2024 року доручив ЕО ТОВ «СОС Сервіс Україна» виконати роботи по справі №111120. (а.с.21). Відповідно до звіту №09-02-25 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість (розмір) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER] становить 59 741,89 грн., що також підтверджується ремонтною калькуляцією №111120 (а.с.22-27). Крім того в матеріалах справи міститься протокол технічного огляду КТЗ транспортного засобу ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER] , з фототаблицями. (а.с.27 зворотній бік, 28-35). Відповідно до Довідки №1 від 01.04.2025 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сума відшкодування склала 58 147,71 грн.(а.с.37 зворотній бік). Наказом Моторне (транспортне) страхове бюро України вирішило виплатити [PERSON] 58 147,71 грн. (а.с.37). 03.04.2025 року МТСБУ було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у зв`язку з настанням страхового випадку в розмірі 58 147,71 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 9454. (а.с.38). Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Також, «МТСБУ» 23.04.2025 року здійснило оплату за послуги аваркома (експерта) по справі №111120, згідно рахунку №1057 від 14.03.2025 року у розмірі 2 300,00 грн. (а.с.36). Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] керував транспортним засобом «TOYOTA HILUX» державний реєстраційний номер [NUMBER] , за участю якого було спричинено ДТП з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована не була. Доказів того, що відповідач відноситься до осіб, визначених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріали справи не містять. Таким чином, позивач правомірно звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суми страхового відшкодування в розмірі 58 147,71 грн. та витрат на послуги аварійного комісара (експерта) в розмірі 2 300,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 3 028,00 грн. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 гривень. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved