Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26 лютого 2022 року він з відповідачкою уклав шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність спільних інтересів, наявністю різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння. Сторони втратила почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство з відповідачем не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб розпався та має лише формальний характер. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу не можливе. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовну заяву задовольнити в посному обсязі. Відповідач на розгляд справи не з`явилася. Через систему «Електронний суд» направила суду заяву про розгляд справи за іі відсутності, зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3статті 56 Сімейного кодексу Україникожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 26 лютого 2022 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданим 26 лютого 2022 року, актовий запис № 39. Спільне життя не склалося через відсутність спільних інтересів, наявністю різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння. Сторони втратила почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство з відповідачем не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб розпався та має лише формальний характер. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу не можливе. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя та проживання дитини у сторін немає. На підставі ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved