Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Рух справи (рух справи) : У грудні 2025 року позивач звернувся до Бобринецького районного суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №3478152 від 21.02.2023 року у розмірі 16920 грн. та судові витрати. Ухвалою Бобринецького районного суду від 02 січня 2026 року цивільну справу передано до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за підсудністю. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 02 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві просить про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав, заяв про відкладення розгляду справи не надсилав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ КОЛЕКТ": Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 21.02.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем укладено кредитний договір № 3478152 на суму 3000 грн., строком на 359 дні, стандартна процентна ставка 1,99 % на день. 26.10.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК Профіт" було укладено договір факторингу № 26102023, відповідно до якого ТОВ "Лінеура Україна" відступило ТОВ "ФК Профіт" права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема, до [PERSON] . Надалі ТОВ "ФК Профіт" 09.09.2025 уклало з ТОВ "ФК "Сіті Колект" договір факторингу № ДО-20250909/001, згідно якого ТОВ "ФК Профіт" передав ТОВ "ФК "Сіті Колект" права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема, до [PERSON] . Оскільки [PERSON] не виконав умови договору про споживчий кредит, станом на 21.02.2023 року утворилася заборгованість у сумі 16 920 грн., яка складається з: тіло кредиту - 3000 грн.; нараховані відсотки - 13 920 грн., яку представник позивача просить стягнути, а також стягнути судові витрати. Аргументи відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд". Відповідач без поважних причин в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив суду не надав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи: Встановлено, що 21.02.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3478152 (далі - кредитний договір). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток "Сredit7". Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС товариства. Згідно із п. 1.2 кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3000,00 гривень. У п. 1.3 кредитного договору сторони погодили, що строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,00 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 2,00 % в день. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.8 кредитного договору). У п. 2.1. кредитного договору зазначено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту у випадку не можливості зарахування платежу на зазначену платіжну карту з будь-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки). Клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором (п. 5.4. кредитного договору). Як вбачається з наданого позивачем листа директора ТОВ "Пейтек Україна" від 28.02.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Пейтек Україна" було укладено договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ "Лінеура Україна": 21.02.2023 о 16:37:07 год. на суму 3000,00 грн., призначення платежу зарахування на картку № [NUMBER] . Судом встановлено, що номер картки № [NUMBER] зазначено [PERSON] при укладені кредитного договору у розділі № 10 "Реквізити та підписи сторін". 26.10.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК Профіт" було укладено договір відступлення прав вимоги №26102023. ТОВ "ФК Профіт" відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором ТОВ "ФК "СІТІ КОЛЕКТ" відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025, заборгованість відповідача за кредитним договором №3478152 становить 16 920 грн., яка складається з: тіло кредиту - 3000 грн.; нараховані відсотки - 13 920 грн. Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем у справі матеріали справи не містять. Відповідач [PERSON] не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Джерела права (оцінка суду) та висновок суду: Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК Україн розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст. ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України "Про електронні довірчі послуги" встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст. 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст. ст. 1077-1078 ЦК України). Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною ту обставину, що 21 лютого 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір №3478152 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Судом встановлено, що свої зобов`язання перед [PERSON] первісний кредитор виконав належним чином, надавши йому кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн. однак доказів погашення заборгованості перед первісним кредитором відповідач суду не надав, у зв`язку з чим у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором №3478152 від 21.02.2023 року в сумі 16 920 грн. Позивач, обґрунтовуючи своє право вимоги до відповідача за кредитним договором №3478152 від 21 лютого 2023 року, посилається на договір про відступлення права вимоги №26102023 від 26 жовтня 2023 року та договір факторингу №ДО-20250909/001 від 09 вересня 2025 року. Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №26102023 ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) за плату, а ТОВ "ФК Профіт" приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язується протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання договору відступлення прав вимоги та заповнення реєстру боржників (додаток "№ 1) підготувати та передати ТОВ "ФК Профіт" реєстр боржників з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститься у реєстрі боржників (п. 8.3, 8.3.1 Договору відступлення прав вимоги). Протягом 5 робочих днів з моменту отримання ТОВ "ФК Профіт" електронної форми реєстру боржників ТОВ "ФК Профіт" формує та надає ТОВ "Лінеура Україна" для підписання акт приймання-передачі Реєстру боржників (п. 8.3.2 Договору відступлення прав вимоги). Таким чином, належним доказом на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором №3478152 від 21.02.2023 року від ТОВ "Лінеура Україна" до ТОВ "ФК Профіт" є заповнений Реєстр боржників (додаток № 1 до Договору) у якому зазначені особисті дані боржника та розмір грошового зобов`язання, а також підписаний сторонами договору акт приймання-передачі реєстру боржників. Однак позивач вказаний реєстр боржників та акт приймання-передачі реєстру боржників до позовної заяви не додав. Таким чином, факт переходу права вимоги за договором №3478152 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від первісного кредитора ТОВ "Лінеура Україна" до наступного (нового) кредитора - ТОВ "ФК Профіт" не доведений. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено права вимоги до відповідача за даним позовом, а відтак відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Сіті Колект" заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судовий збір слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed