Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Описова частина Короткий зміст заявлених вимог та аргументів сторін 16 квітня 2024 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа Пересипська районна адміністрація ОМР в особі органу опіки та піклування, [PERSON] , та просить: визначити - способи участі у особистому вихованні онуки [PERSON] , особистому контакті та надання інформації про важливі факти із життя дитини шляхом: - особистих зустрічей (побачень) кожної другої та четвертої неділі місяця з 12 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за місцем реєстрації дитини без присутності матері та/або інших членів сім`ї дитини, починаючи з десятирічного віку дитини; -спілкування по телефону в режимі відео зв`язку між [PERSON] та онукою; - надання відомостей, інформації про успіхи у навчанні дитини кожного другого та сьомого місяця року шляхом надсилання листа на електронну пошту: [INFO] до повноліття дитини, а також просить визначити порядок виконання рішення суду шляхом: - зобов`язання відповідачки забезпечувати побачення [PERSON] з онукою кожної другої та четвертої неділі місяця з 12 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за адресою: [ADDRESS] , без присутності матері та/або інших членів сім`ї дитини, починаючи з десятирічного віку дитини; -зобов`язання відповідачку кожної першої та третьої неділі місяця о 14.00 забезпечувати спілкування для [PERSON] засобом телефонного та відеозв`язку шляхом приймання дзвінків на свій телефонний номер [NUMBER] , з телефонного номера [PERSON] [NUMBER] для спілкування між онукою та бабусею в дусі поваги до прав та свобод інших людей і любові до своєї сім`ї та родини до повноліття дитини; - зобов`язання відповідачку повідомляти [PERSON] про важливі факти із життя дитини кожного другого та сьомого місяця року шляхом надсилання листа на електронну пошту [INFO] до повноліття дитини. В обгрунтування вимог позивачка зазначила, що є бабусею [PERSON] , [INFO] , однак після розірвання шлюбу з її сином, батьком дитини, відповідачка почала чинити перешкоди у побаченні з онукою та участі у її вихованні, у зв`язку з чим в 2019 році [PERSON] змушена була звернутись за захистом своїх прав до суду. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року у справі № 752/7784/19 зі змінами внесеними постановою Одеського апеляційного суду від 26.06.2023 року, її позов задоволено частково, визначено спосіб її участі у особистому вихованні онуки [PERSON] , [INFO] , шляхом особистих зустрічей (побачень) кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/ знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері [PERSON] до досягнення дитиною десятирічного віку, встановлено порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання [PERSON] забезпечувати побачення [PERSON] з онукою [PERSON] , [INFO] , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною десятирічного віку. Зазначене рішення знаходиться на примусовому виконанні, але матір дитини ухиляється від його виконання, у зв`язку з чим [PERSON] подає новий позов, який почне діяти після закінчення дії постанови Одеського апеляційного суду від 26.06.2023 року у справі № 752/7784/19, тобто після 13 лютого 2025 року. Рух справи в суді 22.04.2024 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 04.09.2024 року закрито підготовче провадження призначено розгляд справи по суті. 14 жовтня 2024 року Пересипським (Суворовський) районним судом м. Одеси ухвалено рішення, позовну заяву [PERSON] залишено без задоволення. Одеський апеляційний суд 29 липня 2025 року ухвалив постанову, змінив рішення суду першої інстанції, виклавши мотивувальну частину у редакції своєї постанови. 05 листопада 2025 року Верховний Суд рішення Пересипського (Суворовського) районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2025 року скасував, справу передав на новий розгляд до суду першої інсанції. 27 листопада 2025 року після надходження справи суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 28 листопада 2025 року справу прийнято до провадження та визначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 19 січня 2026 р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позиція учасників справи в суді. В судове засідання сторони та треті особи не з`явилися, повідомлені про час, дату та місце розгляду справи належним чином в електронних кабінетах. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. [PERSON] та її представники про причини неявки суд не повідомили з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. Відзив на позов не подавали. Третя особа, [PERSON] , який є батьком дитини [PERSON] та сином позивачки, надав до суду заяву в якій просив розгляд проводити в його відсутності. В матеріалах справи наявні його письмові пояснення за змістом яких підтверджує обставини вказаані в позові та створення відповідачкою перешкод у спілкуванні з [PERSON] як бабусі так і йому. Третя особа Пересипська районна адміністрація ОМР не забезпечила участь свого представника, не надала висновку, щодо вирішення спору. Раніше під час першого розгляду справи представник третьої особи надала до суду копію витягу з протоколу №10 засідання комісії з питань захисту прав дітей Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.05.2024 року, який міститься в матеріалах справи, за змістом якого рішення не приймалося. Мотивувальна частина Фактичні обставини встановлені судом Позивачка [PERSON] є бабусею [PERSON] , [INFO] . Онука проживає разом з матір`ю [PERSON] .. За відомостями Державної прикордонної служби України [PERSON] станом на 29.01.2025 рок виїхала за кордон України 21.07.2023 року. Суворовський районний суд м. Одеси 21 липня 2021 року ухвалив рішення у справі № 752/7784/19 зі змінами внесеними постановою Одеського апеляційного суду від 26.06.2023 року, позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, Голосіївська районна у місті Києві державна адміністрація, про участь у вихованні онуки - задоволено частково, визначено бабусі спосіб її участі у особистому вихованні онуки [PERSON] , [INFO] , шляхом особистих зустрічей (побачень) кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/ знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері [PERSON] до досягнення дитиною десятирічного віку. Встановлено порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання [PERSON] забезпечувати побачення [PERSON] з онукою [PERSON] , [INFO] , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною десятирічного віку. З доданих до позову доказів вбачається, що відповідачка не виконувала вказане рішення, внаслідок чого до неї були застосовані міри відповідальності у виді штрафу . Необхідно звернути увагу на те, що відповідачка не надала відзив на позов, тим самим не висловила своїх заперечень проти позову. Відповідно до протоколу № 10 засідання комісії з питань захисту прав дітей Пересипської районної державної адміністрації Одеської міської ради від 16 травня 2024 року при вирішенні питання щодо визначення способу участі бабусі у вихованні малолітньої онуки, виходячи з відсутності відомостей, які б підтверджували наявність спору між сторонами, комісія одноголосно прийняла рішення про перенесення розгляду вказаного вище питання на лютий 2025 року, тобто до досягнення дитиною 10-ти річного віку. На теперішній час при новому розгляді справи, третя особа не надавала висновку щодо заявленого спору. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до норм частин 1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України). Главою 21 СК України визначено особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Частиною першою статті 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 р. у справі № 308/9575/18 (провадження № 61-5102св20) сформував висновок, що системний аналіз норм Сімейного Кодексу України дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та його участь у судовому засіданні. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 рокуу справі № 523/19706/19 (провадження № 61-12112сво22) зробила висновок такого змісту: «Передбачена частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами. Якщо з тих чи інших причин орган опіки та піклування відмовиться надати свій висновок у справі, де за приписами частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України надання ним такого висновку є обов`язковим, ця обставина не означає неможливості розгляду та вирішення спору. Протилежний підхід є рівнозначним відмові у доступу до правосуддя і означав би порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід має загальний характер і є цілком справедливим для випадків, коли не було отримано письмового висновку органу опіки та піклування при розгляді справ, де участь органу опіки та піклування є обов`язковою, з огляду на неможливість надати такий висновок, зокрема у зв`язку із перебуванням дитини за межами країни, перебуванням дитини на непідконтрольній території, неможливість установити місце фактичного перебування дитини з одним із батьків тощо». Як закріплено нормами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з нормами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Нормами ч.1,2 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За нормами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказівОтже, враховуючи встановлені обставини, відсутність заперечень від відповідачки проти позову по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як судом було з`ясовано малолітня [PERSON] є онукою позивачки, тому виходячи з норм, які регулюють виниклі правовідносини, вимоги є цілком обгрунтованими, права та інтереси підлягають захисту. Суд зауважує, що заявлені способи спілкування з онукою забезпечать виховання дитини в дусі любові до своєї сім`ї та родини. При цьому, судом також враховано, що суду не було повідомлено про наявність перешкод у забезпеченні такого способу спілкування онуки з бабусею. Згідно з вимогами ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, сплачений позивачкою судовий збір за подання позову, апеляційної та касаційної скарг, підлягає стягненню на її користь з відповідачки у розмірі 9205,12 грн(2422,40+2906,88+3875,84).

Outcome: approved