Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області 06 липня 1993 року, на підставі розпорядження виконкому Теплодарської міської ради, на квартиру в [ADDRESS] . Заяву обґрунтовано тим, що в свідоцтві про право власності на житло видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області власниками квартири зазначено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Однак в свідоцтві про право власності виявлено помилку в прізвище [PERSON] , оскільки правильним є прізвище [PERSON] , що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Факт належності документу заявнику потрібний у зв`язку із оформленням спадщини. Заявник звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності на задоволенні заяви наполягає. Виконком Теплодарської міської ради звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника ради, не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, заяву матері просить задовольнити. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки позивачем в обґрунтування заяви надано належні та допустимі докази, яких достатньо для вирішення справи по суті. Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, заслухавши представника заявника, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в Свідоцтві про право власності на житло від 06 липня 1993 року зазначено, крім інших співвласником зазначено [PERSON] . Проте, відповідно до копії паспорту особи правильним є [PERSON] , який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Законодавством не передбачено внесення змін до свідоцтва про право власності на житло або виправлення помилок. Розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, а саме: паспорту [PERSON] , довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копії свідоцтва про смерть, водійському посвідченню, витягу про місце реєстрації особи. Отже, досліджені докази в їх сукупності свідчать про належність документу саме [PERSON] . Спір про право власності відсутній, тобто встановлення факту має значення лише для реалізації права на спадщину заявника, оскільки у правовстановлюючому документі допущено помилку. У відповідності до ст.293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами і доповненнями, суд може встановлювати також факти належності особі правовстановлюючих документів. Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено ст.293 ЦПК України і сумніву у суду не викликає.. На підставі викладеного,

Outcome: approved