Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з них солідарно заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 21059,80 грн. Стягнути солідарно з відповідачів сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] з 28.10.2009 року стала співвласницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . До 01.01.2019 року [PERSON] використовувала електричну енергію в ПрАТ «Київобленерго», однак на вимогу п.13 розд. ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» щодо відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії, ПрАТ «Київобленерго» було створено ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія». 14.06.2018 року постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №429 ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу. З 01.01.2019 року [PERSON] стала побутовим споживачем електричної енергії на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №400866695 на умовах комерційної пропозиції «Побут». 16.12.2020 року [PERSON] подарувала свою частину будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки споживачем після укладення договору дарування від 16.12.2020 року не було подано відповідну заяву про розірвання договорів про надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії, відповідач в подальшому зобов`язана здійснювати розрахунки за договорами до моменту звернення з такою заявою, або до моменту звернення нового власника об`єкту. Жодних вказаних звернень до позивача не надходило. Враховуючи, що позивачу стало відомо про зміну власників об`єкту лише під час підготовки позовної заяви, усі розрахункові документи за період з грудня 2020 року по квітень 2024 року складено на [PERSON] . Оскільки жоден зі споживачів не виконав свого обов`язку зі сплати вартості електричної енергії, що призвело до порушення прав позивача, тому позовні вимоги підлягають захисту в судовому порядку. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.98). 23.07.2025 року представник [PERSON] адвокат Янчук А.А. подав відзив на позовну заяву, проти позовних вимог в частині відповідача [PERSON] заперечує. Зазначає, що 16.12.2020 року [PERSON] подарувала свою частку в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Після відчуження остання припинила бути стороною публічного договору по постачанню електроенергії. Умовами договору дарування [PERSON] не брала на себе зобов`язання, що буде погашати заборгованість по електроенергії, яка буде надана та нарахована новому власнику. Правилами роздрібного ринку електроенергії визначено, що при переході права власності на об`єкт до нового власника (користувача) переходять усі права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих правил, крім випадків, передбачених законодавством. [PERSON] не зареєстрована за спірною адресою. До нового власника не переходять борги попереднього власника. Просить відмовити у задоволенні позову в частині позовної вимоги, яка стосується відповідача [PERSON] . Стягнути з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн. (а.с. 112-116). 08.08.2025 року ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» подало відповідь на відзив, зазначає, що [PERSON] з 01.01.2019 року приєдналась до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побут» (особовий рахунок № [NUMBER] ) та стала побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між постачальником та споживачем регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року, які є обов`язковими до виконання сторонами договору про постачання електричної енергії. Відповідач не виконала обов`язку п. 4.27 ПРРЕЕ (в редакції від 27.06.2020 року, що діяла на момент дарування частки житлового будинку), не повідомила постачальника про звільнення приміщення та/або про остаточне припинення користування електричною енергією, не надала заяву про розірвання договору і не здійснила в повному обсязі сплату всіх видів платежів, заборгованість за спожиту електроенергію, станом на день укладення договору становить 9,72 грн. Споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів (а.с.133-134). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2025 року залучено у якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] (а.с.156-158). 23.12.2025 року представник [PERSON] адвокат Головко О.С. подав відзив на позовну заяву, проти позовних вимог заперечує. Зазначає, що факт наявності права співвласника житлового будинку не може свідчити про відповідальність такого співвласника у правовідносинах споживача і постачальника електричної енергії. Співвласники багатоквартирного житлового будинку, які проживають кожен окремо у власній квартирі, не несуть солідарну відповідальність за борги інших споживачів такого будинку. Відповідач [PERSON] не є споживачем електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] , який належить відповідачу [PERSON] . Відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії у якого за вказаною адресою є окремий особовий рахунок № [NUMBER] з присвоєним кодом ЕІС та встановленим комерційним обліком для розрахунку за електричну енергію його частини житлового будинку. Відповідно до особового рахунку електронного кабінету відповідача, вбачається, що борг відповідача перед позивачем відсутній та наявна переплата. У задоволенні позову відносно відповідача [PERSON] просить відмовити в повному обсязі (а.с. 180-182). 29.12.2025 року представник позивача [PERSON] подала клопотання, зазначає, що за особовими рахунками споживачі [PERSON] , [PERSON] заборгованість відсутня. Правові підстави для подальшої участі [PERSON] та [PERSON] у даній справі відсутні. Просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 21 059,80 грн. (а.с. 194-195). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). Відповідач[PERSON] , представник відповідача в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялася про розгляд справи. [PERSON] , [PERSON] належним чином повідомлялися про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за останнім відомим місцем реєстрації (а.с. 103, 105), правом подати відзив на позовну заяву відповідачі не скористалися, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідачів, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється енергопостачальником та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 р. № 429. Отже, починаючи з 01 січня 2019 року (тобто, з дня запровадження нового ринку електричної енергії), ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» виконує функції постачальника універсальних послуг у Київській області. ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (в редакції з 01.10.2020 року) (а.с. 16-23). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.10.2024 року, домоволодіння загальною площею 128,3 кв.м., житловою площею 85,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , 19/100 часток, [PERSON] , 57/100 часток, [PERSON] 24/100 часток (а.с. 14-15). 16.12.2020 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] , [PERSON] (обдаровувані) укладено договір дарування частки житлового будинку, відповідно до умов якого дарувальник подарувала, а обдаровувані прийняли у дар в рівних частках кожний 24/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та спорудами під [ADDRESS] (а.с. 37-38). 23.05.2023 року [PERSON] звернулась із заявою до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про розірвання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії у зв`язку зі звільненням приміщення/остаточним припиненням користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). Відповідно до рахунків за електроенергію по особовому рахунку [NUMBER] , споживачем за яким [PERSON] , станом на 10.05.2024 року заборгованість за електроенергію становить 21 059,80 грн. (а.с. 40-80). Спірні правовідносини між сторонами регулюються, чинними на момент їх виникнення положеннями Цивільного кодексу України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 і безпосередньо договором. Згідно зі статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами статей 11, 509 ЦК України, зобов`язання виникають, зокрема, з договору. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується сплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Положеннями частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» є учасником ринку електричної енергії, який на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 14.06.2018 року №429, провадить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу. Згідно ч.4 ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Аналогічна положення наведено в п. 1.2.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ). В п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Судом встановлено, що позивачем постачається електрична енергія за адресою: [ADDRESS] , на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с.26-29). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії за вищенаведеною адресою та оплатою виставлених рахунків ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія». Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання електричної енергії. Згідно з пунктом 4.1. ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Відповідно до пункту 4.7. ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем, виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з пунктом 4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Пунктом 6.2 договору визначено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з виписки з особового рахунку № № [NUMBER] , рахунків за електроенергію? за адресою: [ADDRESS] , за період з грудня 2020 року по квітень 2024 року, у зв`язку з несплатою послуг за спожиту електроенергію, утворилась заборгованість в розмірі 21 059,80 грн. Правильність поданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не оспорювалася, а відтак такий розрахунок є належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість за наданими позивачем послугами з постачання електричної енергії. Оскільки відповідачі не виконали свій обов`язок щодо сплати вартості спожитої електричної енергії, порушене право позивача підлягає захисту шляхом солідарного стягнення з відповідачів 21 059,80 грн. вартості спожитої електричної енергії. Щодо доводів відповідача [PERSON] з приводу того, що вона не є стороною публічного договору по постачанню електроенергії. Відповідно до п.1.1.2. ПРРЕЕ об`єкт побутового споживача - квартира, житловий будинок (частина будинку), приватне домогосподарство, садовий будинок та інші об`єкти житлової нерухомості, визначені у пункті 14.1.129 Податкового кодексу України, що належать індивідуальному побутовому споживачу на праві власності або користування та яким присвоєні окремі адреси, а також земельна ділянка, призначена для індивідуального житлового будівництва зазначених об`єктів житлової нерухомості. Згідно п. 4.27 ПРРЕЕ у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією, споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта. Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта. У такому разі дія відповідних договорів припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів. Пунктом 13.6 договору визначено, що дія договору припиняється у разі отримання постачальником документального підтвердження факту зміни власника об`єкта споживача з дати отримання постачальником такого документального підтвердження. Системне тлумачення умов договору, а також положень Правил роздрібного ринку електричної енергії, дозволяє дійти висновку, що укладання договору з новим споживачем та, відповідно, виникнення у нього права на споживання електричної енергії та обов`язку зі сплати спожитої електричної енергії є можливим лише після припинення дії договору зі споживачем, який фактично звільняє приміщення. Отже, саме власник або наймач, що перебуває у договірних правовідносинах із енергопостачальником, несе обов`язок з оплати за спожиту електричну енергію. Згідно з частиною третьою статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Проте, матеріали справи не містять будь-яких повідомлень, що споживач [PERSON] повідомляла позивача про зміну будь-якої інформації та даних або про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією за вищевказаною адресою у відповідності до Правил роздрібного ринку електричної енергії та умов договору. З урахуванням наведеного, хоча відповідач [PERSON] з 16.12.2020 року не була власником 24/100 часток житлового будинку в [ADDRESS] , проте, в порушення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, наведених положень п. 4.27 ПРРЕЕ не повідомила електропостачальника про намір припинити дію договору та не надала заяви щодо розірвання договору, тобто залишалася споживачем електричної енергії згідно договору, яку надає позивач. З огляду на наведене, оскільки у матеріалах справи відсутні докази звернення споживача - відповідача [PERSON] із заявою про розірвання договору внаслідок звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією, зміни власника об`єкта споживання, відтак [PERSON] , є належним відповідачем у даній справі. Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію за спірний період, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення основного боргу в сумі 21 059,80 грн. з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд зазначає, що відповідач [PERSON] , в разі наявності правових підстав, не позбавлена права зворотної вимоги (регресу) до співвласників житлового будинку за особовим рахунком № № [NUMBER] . Також суд зазначає, що [PERSON] , [PERSON] постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , здійснюється на підставі окремих договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, зокрема, [PERSON] є споживачем електричної енергії за вказаною адресою на підставі особового рахунку № [NUMBER] , [PERSON] є споживачем електричної енергії за вказаною адресою на підставі особового рахунку № [NUMBER] . Позивач зазначає, що заборгованість по вказаними особовими рахунками відсутня. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача, викладених у клопотанні від 29.12.2025 року щодо відсутності правих підстав для стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] . Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку за необхідне солідарно стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] в розмірі 21 059,80 грн. Витрати по сплаті судового збору у відповідності дост. 141 ЦПК України покладаються солідарно на відповідачів.

Outcome: approved