Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила установити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, померлого [INFO] у Покровському районі Донецької області, останнє місце проживання: [ADDRESS] , відносно його дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Тополівка Городнянського району Чернігівської області, та зобов`язати Городнянський відділ ДРАЦС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №03 від 24 квітня 2009 року, складеного виконавчим комітетом Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, про народження [INFO] у с. Тополівка Городнянського району Чернігівської області [PERSON] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, і у графі «прізвище дитини» записати « [PERSON] ». У поданій заяві вказано, що [INFO] під час виконання своїх службових обов`язків у Покоровському районі Донецької області загинув [PERSON] , з яким заявниця в період з квітня 2008 року по листопад 2008 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу в будинку його батьків за адресою: [ADDRESS] . Від спільного проживання у заявниці з [PERSON] народилася спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Під час реєстрації в органах ДРАЦС запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень проводився за дошлюбним прізвищем заявниці « [PERSON] », а ім`я та по батькові дитини за вказівкою заявниці, відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. У листопаді 2008 року заявниця та [PERSON] розійшлися та стали проживати окремо. 17.09.2010 заявниця уклала шлюб з [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] також перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У зв`язку зі смертю свого батька дочка заявниці забажала мати його прізвище та звернулася до Городнянського відділу ДРАЦС у Чернігівському районі Чернігівської області із заявою про внесення відповідних змін до актового запису про її народження. У відділі ДРАЦС повідомили, що внести зміни до актового запису про народження дочки можливо тільки за рішенням суду про встановлення факту батьківства. Крім цього, встановлення факту батьківства надасть дочці заявниці право на отримання соціальних пільг та гарантій, встановлених законодавством України. За життя [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] , утримував її, піклувався про дитину, хотів дати їй своє прізвище, але не встиг через смерть. Ухвалою судді від 10.12.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 29.01.2026 залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб: [PERSON] та Орган опіки та піклування Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Заявниця у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та наполягала на задоволенні заявлених вимог. Пояснила, що від спільного проживання з [PERSON] народилася дочка [PERSON] , але під час реєстрації народження дочки вона зареєструвала дитину в порядку статті 135 сімейного кодексу України, оскільки на момент народження дитини з [PERSON] вже розійшлися. За життя [PERSON] визнавав дочку, піклувався про неї, зустрічався з дитиною, разом проводив з нею час. Також [PERSON] допомагав дочці матеріально. Після загибелі батька дочка забажала мати його прізвище. Вказала, що встановлення даного факту необхідно дочці для отримання пільг, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця. Заінтересована особа по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. 17.02.2026 засобами поштового зв`язку до суду надійшла письмова заява [PERSON] з проханням розглянути справу за її відсутності, проти заявлених [PERSON] вимог не заперечує. Також у поданій заяві [PERSON] зазначила, що її чоловік [PERSON] за своє життя визнавав [PERSON] своєю дочкою, піклувався про неї до самої смерті та мав намір дати дитині своє прізвище, але не встиг через свою смерть (а. с. 46). Представники заінтересованих осіб Городнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та органу опіки та піклування Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи заінтересовані особи повідомлені належним чином, заперечень проти заяви від заінтересованих осіб не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, з`ясувавши позицію заінтересованої особи [PERSON] , перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у сел. Тополівка Городнянського району Чернігівської області, її батьками значаться: у графі «батько» - [PERSON] , у графі «мати» - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , що видане повторно (а. с. 15). З актового запису про народження №03 від 24.04.2009 установлено, що [PERSON] народилася [INFO] у сел. Тополівка Городнянського району Чернігівської області. У відомостях про батька зазначено: [PERSON] . Підстава запису відомостей про батька: заява матері [PERSON] від 24.04.2009 (а. с. 32). Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00039498981 від 02.05.2023 (а. с. 16). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00035974902 від 28.06.2022 прізвище [PERSON] після укладення шлюбу « [PERSON] » (а. с. 18). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 32 років (а. с. 14). З копії сповіщення сім`ї №97 від 22.03.2024 №9/1/97, вбачається, що начальник [INFO] повідомляє [PERSON] про те, що її чоловік старший солдат [PERSON] , [INFO] , виконуючи військовий обов`язок загинув [INFO] у Покровському районі Донецької області (а. с. 11-13). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 червня 2021 року. Після реєстрації шлюбу спільне прізвище подружжя « [PERSON] » (а. с. 18, 47). З довідки, виданої Великолиственським старостинським округом №2 Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №301 від 05.12.2025 [PERSON] , який помер [INFO] , був постійно зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а. с. 20). На картці заочної школи матері та дитини наявні записи батько дитини [PERSON] , мати дитини [PERSON] (а. с. 19). З довідки КЗ «Тупичівського ліцею» від 03.12.2025 за вих. №01-24/279 установлено, що батько учениці 11 класу [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] підтримував зв`язок з класним керівником, брав участь у вихованні доньки, цікавився її шкільним життям та успішністю (а. с. 21). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони є батьками [PERSON] , який загинув [INFO] . У судовому засіданні підтвердили факт, що заявниця та їх покійний син у 2008 році мали стосунки, зустрічалися, але в офіційному шлюбі не були. Потім у них народилася донька [PERSON] . Заявниця і їх син розійшлися, але народжену [PERSON] вони прийняли як рідну онуку, доньку їх сина, і сумнівів щодо батьківства їх сина щодо [PERSON] ніколи не виникало. Підтвердили той факт, що за життя їх син цікавився і спілкувався із [PERSON] , приходив до школи, купляв необхідні для неї речі. Також судом під час розгляду справи було досліджено фотознімки [PERSON] та чоловіка на, на якого вказала заявниця, як на [PERSON] , на яких зафіксовано дочку заявниці та [PERSON] разом, на деяких знімках вони разом із заявницею, її дочкою та іншими людьми (а. с. 22-25). Чоловік на фотознімках дійсно схожий на [PERSON] , суд дійшов такого висновку, дослідивши копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 СК Україниправа та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно із п. 3 ч. 2ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третійстатті 128 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК Україниу разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц. З урахуванням «філософії» ЄСПЛ, встановлення факту батьківства є складовою права на приватне життя і може підтверджуватися будь-якими доказами, що можуть бути взяті судом до уваги та з достовірністю підтверджують батьківство. До таких доказів належать як «соціальні» докази (спільне проживання та ведення господарства, виховання дитини), результати ДНК-експертизи, так і письмові докази визнання батьківства (листи, книги тощо). При цьому наявність майнового інтересу (спадкування) не може бути перешкодою для встановлення факту батьківства. На цьому наголошував Верховний Суд у постанові від 10.09.2025 у справі №753/23080/23. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 134 СК Українина підставі заяви осіб, зазначених устаттях 126 СК Україниабо рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved