Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі по тексту - позивач, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зареєстрований, відтак є споживачем центрального опалення та гарячої води, які постачає йому позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідач своєчасно не сплачує кошти за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим, за ним утворився борг з урахуванням штрафних санкцій у загальному розмірі 159311,97 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 18.02.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. 28.02.2026 Відповідач надав письмові заперечення. Пояснив, що заперечує проти позову КП «Київтеплоенерго», оскільки він не є належним відповідачем. Квартира, щодо якої заявлено позов, перебуває у приватній власності [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності та витягом з реєстру. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок сплачувати комунальні послуги покладається на власника або споживача за договором, а не на особу, яка лише зареєстрована за місцем проживання. Крім того, між відповідачем та позивачем відсутні будь-які договірні правовідносини. Особовий рахунок відкритий на ім`я власника квартири, а позивач не надав жодного документа, який би підтверджував укладення договору з відповідачем або набуття мною статусу споживача. Таким чином, правові підстави для стягнення комунальних платежів саме з відповідача відсутні. Також, позивач не виконав обов`язок доказування наявності зобов`язання, факту його порушення та розміру заборгованості, як це передбачено ст. 12 та 81 ЦПК України. Всі заявлені вимоги ґрунтуються на припущеннях, без надання належних доказів, тому відповідач вважає позов необґрунтованим і просить у суду відмовити у його задоволенні. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, Позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). Правовідносини у сфері надання послуг з ЦО/ЦПГВ регулювались Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІУ та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, Постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова КМУ від 11.12.2019 № 1182) та Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - постанова КМУ від 21.08.2019 року № 830). Відповідно до вимог вказаних вище нормативно - правових актів, послуги з ЦО/ЦПГВ та послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання. На виконання вимог законодавства, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ повідомляємо наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Позивачем, на виконання вимог чинного законодавства, на своєму веб-сайті оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Свіченням повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг Споживачем. Будинок за адресою: [ADDRESS] , вцілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира за зазначеною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже, Відповідач є споживачем послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 споживачами послуг з ТЕ/ПГВ. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, між Позивачем та Відповідачем підтверджується діями сторін, а саме: Позивач щомісячно надає Відповідачу послуги з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 послуг з ТЕ/ПГВ, надсилає Відповідачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а Відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість. Відповідно до вимог законодавства, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] зареєстрований, відтак є споживачем центрального опалення та гарячої води, які постачає йому позивач за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає важливими заперечення відповідача [PERSON] , однак не може їх врахувати виходячи з наступного. Факт того, що квартира, щодо якої заявлено позов, перебуває у власності [PERSON] , не звільняє відповідача від обов`язку сплати житлово-комунальних послуг. Згідно з Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру від 18.02.2026, [PERSON] зареєстрований за адресою квартири, за якою заявлено позов, відтак несе відповідальність за сплату комунальних послуг, якщо інше не встановлено договором чи законом. Щодо доводів відповідача про відсутність договірних правовідносин з КП «Київтеплоенерго», суд зазначає, що особовий рахунок відкрито на ім`я власника квартири, однак відповідач фактично проживав за цією адресою та користувався житлово-комунальними послугами, що підтверджується платіжними документами та актами постачальника послуг, Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру від 18.02.2026. Відсутність письмового договору не звільняє особу від обов`язку сплачувати надані послуги, якщо фактично вони використовувалися. Щодо тверджень відповідача про обов`язок позивача довести наявність заборгованості, суд зазначає, що позивач надав належні та допустимі докази користування комунальними послугами, нарахування заборгованості та факт відсутності сплати. Всі документи відповідача про «не споживання послуг» не містять підтверджень та не спростовують надані позивачем матеріали. Таким чином, заперечення відповідача не можуть бути прийняті до уваги, а його обов`язок сплати комунальних послуг за адресою реєстрації залишається чинним. Відповідно до ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Згідно з п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно з п.30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не належним чином сплачує за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком позивача, утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, заборгованість відповідача в загальному становить 159311,97 грн., яка складається з : заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 17725,16 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 3031,01 грн., три відсотки річних у розмірі 796,90 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 2154,61 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 368,44 грн., три відсотки річних у розмірі 96,86 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 21194,45 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 3624,26 грн., три відсотки річних у розмірі 952,86 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 14875,63 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 2543,73 грн., три відсотки річних у розмірі 668,77 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 33803,89 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 4987,63 грн., три відсотки річних у розмірі 1227,55 грн., пеня у розмірі 1493,50 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 39086,16 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 5387,47 грн., три відсотки річних у розмірі 1309,42 грн., пеня у розмірі 1593,13 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1517,13 грн; (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 807,40 грн; (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 66,01 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн. (рахунок № [NUMBER] ). Відповідач не надав доказів на спростування заявлених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є законними і обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3028,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved