Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про скасування акту про порушення № АП - 250631, відновлення електропостачання та стягнення моральної шкоди. Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . 21.03.2025 у неї в квартирі пропало світло. Зателефонувавши на гарячу лінію ДТЕК «Київські регіональні мережі» було повідомлено, що її квартиру відключено від електропостачання за самовільне підключення після відключення. Позивачці було вручено Акт № АП-250631 від 21.03.2025 та запропоновано сплатити 3000,00грн за підключення. У подальшому 29.05.2025 відбулась комісія по розгляду акту про порушення № 250631, на якій позивачку навіть не вислухали, а лише показали фото на підтвердження того, що вона самостійно підключилась. Лише у відповідь на адвокатський запит позивачка [PERSON] дізналась, що станом на 10.05.2025 у неї виникла заборгованість за електроенергію у розмірі 3249,87грн, у тому числі прострочена заборгованість 3189,15грн, а тому в травні 2024 року їй було надіслано попередження про припинення електропостачання засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Однак жодних повідомлень з пошти позивачка не отримувала, а відповідачем не було надано жодного доказу відправлення їй попередження. [PERSON] не впевнена, що у неї взагалі була якась заборгованість за спожиту електроенергію, оскільки вона рідко приїжджала до цієї квартири останнім часом. У наслідок протиправних дій відповідача, позивачка понесла моральних страждань у зв`язку з безпідставним відключенням від електропостачання. На підставі викладеного позивачка просить визнати недійсним та скасувати Акт про порушення № 250631 від 21.03.2025. Зобов`язати ТОВ Yasno "Київські енергетичні послуги" відновити електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з ТОВ Yasno "Київські енергетичні послуги" на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 75000,00грн та витрати по сплаті судового збору. 18.08.2025 ухвалою Деснянського районного суму м. Києва, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 09.09.2025 до суду від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, 22.05.2025 на адресу [PERSON] , [ADDRESS] , було направлено попередження про припинення споживання електричної енергії у зв`язку з заборгованістю, за заявкою ТОВ "Київські енергетичні послуги". ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не розглядає заперечень щодо припинення електроживлення або звернень щодо неправомірності дій електропостачальника від споживачів електричної енергії. Таким чином 11.07.2024 за адресою [ADDRESS] , було припинено електропостачання абоненту, який був повідомлений належним чином про таке відключення. Також у відзиві зазначають, що позивачем не зазначено жодного доказу, який би підтверджував ступінь завданої моральної шкоди, фізичних страждань та в чому саме полягають моральні переживання позивача. Вказують, що 21.03.2025 уповноваженими представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», за участю голови правління ЖБК «Спартак» Ситого С. Ф., за відсутності споживача, за адресою зафіксовано порушення п. 5.5.5. ПРРЕЕ, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю ОСР, не санкціоноване, після відключення без порушення схеми обліку. Самовільне підключення виконане кабелем від електричних колодок стояка до електропроводки помешкання квартири [ADDRESS] , відкрито, виявити при контрольному огляді можливість існувала. На підставі виявлено порушення та складено Акт про порушення від 21.03.2025 № 250631. 29.05.2025 у відповідності до вимог ПРРЕЕ, відбулось засідання комісії по розгляду акту № 250631, що супроводжувалось веденням протоколу. На засіданні комісії прийнято рішення, нарахування провести згідно п. 8.4.11 та за формулою № 5, визначеного главою 8.4. розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, при цьому визначено потужність 5кВт, тривалість роботи струмоприймачів протягом доби: 24 години, період нарахування з 29.10.2024 по 20.03.2025. Відповідно до проведеного розрахунку, що додається, всього до сплати за не обліковану спожиту електроенергію підлягає 35898,13грн. Відповідач вказує, оскільки позивачем жодним чином не доведено порушення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» його законних прав або інтересів, позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 15.09.2025 до суду від [PERSON] надійшли відповіді на відзиви, відповідно до яких зазначено, що у позивачки на час відключення електроенергії була відсутня заборгованість за електроенергію. У розрахунку за електроенергію за жовтень 2024 року було зазначено, що попередження про відключення відсутнє та звернення до ОСР щодо відключення також відсутнє. Позивачка навіть не здогадувалась про її відключення та продовжувала через чат-бот передавати показники лічильника. А тому питань про не обліковану електроенергію бути не може, оскільки подавались показники лічильника. Також позивачка зазначає, що докази направлення попередження на її адресу через АТ «Укрпошта» не можуть вважатись належним направленням, оскільки подальше поштове відправлення здійснювалось через поштову службу Е-пост. На підставі викладеного вважає дії відповідача неправомірними та просить позов задовольнити в повному обсязі. 15.09.2025 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, було задоволено клопотання адвоката Алпатьєвої Н. Ю, яка представляє інтереси [PERSON] провитребування доказів. Витребувано у Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі" належним чином завірені фотоматеріали до акта про порушення № АП-250631 від 21.03.2025. 23.09.2025 до суду від ПрАТ ДТЕК Київські Електромережі" надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 15.09.2025. 03.10.2025 до суду від ТОВ "Київські енергетичні послуги" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що для розрахунків за спожиту електричну енергію на потреби електропостачання об`єкта, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в товаристві відкритий особовий рахунок на ім`я [PERSON] . У зв`язку з наявною заборгованістю за спожиту електричну енергію на суму 3249,87грн, товариство рекомендованим листом у травні 2024 року надіслало позивачці попередження № 27607 від 10.05.2024 про припинення постачання, що підтверджується витягом з реєстру поштових відправлень. Оскільки заборгованість за спожиту електроенергію, зазначену у попередженні про припинення постачання, не було сплачено у повному обсязі, товариство звернулось до ОСР для відключення електроустановки споживача від електричної мережі, яке було здійснено 11.07.2024. У листопаді 2024 року ОСР проведено коригування встановлено обсягу споживання за попередній період. Як наслідок, ТОВ "Київські енергетичні послуги" здійснило перерахунок нарахувань за наведеним особовим рахунком з урахуванням тарифів (цін), що діяли у відповідні розрахункові періоди. Після коригування обсягів заборгованості за зазначеною адресою становила 1530,99грн, яка 19.11.2024 була сплачена в повному обсязі. Ураховуючи викладене, підстави для відновлення постачання електричної енергії до моменту сплати заборгованості за електроенергію та оплати витрат на повторне підключення електроустановки відсутні. Таким чином, вимоги позивача про зобов`язання товариства відновити електропостачання є незаконними та необґрунтованими. Оскільки доказів на оплату вартості робіт з повторного підключення постачальнику не надано. Також зазначають, що позивачем жодним чином не доведено порушення відповідачем його прав та інтересів. Тому просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 21.10.2025 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, було задоволено клопотання адвоката Алпатьєвої Н. Ю., яка представляє інтереси [PERSON] провитребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства "Укрпошта" інформацію коли, кому та з якого відділення Укрпошти були направлені відправлення 0600921975357 та 0600265725799. Витребувано належним чином завірену копію списку № відправлення 36, яке відправлялось ТОВ "Київські енергетичні послуги" 14.05.2024, та повідомити з якого відділення було зроблене відправлення. Також витребувано належним чином завірену копію списку № 21/05/2024 3-КЕП 06.06.2024, яке відправлялось ПрАТ "ДТЕККЕМ" 22.05.2024, та повідомити з якого відділення було зроблене відправлення. 12.11.2025 та 17.11.2025 до суду від АТ"Укрпошта" надійшла відповідь на виконання вимог ухвали суду від 21.10.2025. 05.12.2025 до суду від адвоката Алпатьєвої Н. Ю, яка представляє інтереси позивачки [PERSON] надійшли письмові пояснення, відповідно до яких сторона позивача просить критично віднестись до наданих АТ "Укрпошта" документів. 21.01.2026 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, було задоволено клопотання адвоката Алпатьєвої Н. Ю, яка представляє інтереси [PERSON] провитребування доказів. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Поштова служба "Е-пост" належним чином завірену копію списку № 2433, яке було відправлене 14.05.32024 о 05:57:26. Також витребувано належним чином завірену копію списку відправлень, яке було відправлено 22.05.2024 о 12:50:21. Станом на 18.03.2025 закінчились строки для подання пояснень/доказів, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та ухвалює рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд установив такі факти та їх правовідносини. 10.05.2024 ТОВ "Київські енергетичні послуги" направили [PERSON] , на адресу: [ADDRESS] , Попередження № 27607 про припинення постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 12427903602, що підтверджується списком відправлень № 36 від 14.05.2024 (номер відправлення 0600265725799). У попередженні зазначалось, що станом на 10.05.2024 заборгованість за спожиту електричну енергію за о/р [NUMBER] становить 3249,87грн, в тому числі заборгованість сумою 3189,15грн. При відсутності оплати зазначеної суми боргу, товариство буде змушено повністю припинити електропостачання за вказаною адресою після спливу 10 робочих днів від дати отримання цього попередження, починаючи з 8:00 03.06.2024. 17.05.2024 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» направили [PERSON] , на адресу: [ADDRESS] , Попередження про припинення постачання електричної енергії, що підтверджується списком № 21/05/2024 3-КЕП 06.06.2024 від 22.05.2024 (номер відправлення 0600921975357). У попередженні зазначалось, що згідно із вимоги ТОВ "Київські енергетичні послуги" від 17.05.2024, у зв`язку з наявною заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію, відповідно до умов договору з електропостачальником, буде припинено постачання електричної енергії за адресою [ADDRESS] (о/р [NUMBER] ). Дійсність направлення [PERSON] попереджень про припинення постачання електричної енергії від ТОВ "Київські енергетичні послуги" та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», підтверджується листом АТ «Укрпошта». З листа вбачається, що за повідомленням відповідного структурного підрозділу та відділення № 1 м. Київ з індексом 01001, рекомендований лист № 0600921975357 на ім`я [PERSON] прийнятий 22.05.2024 у відділення № 1 м. Київ. Рекомендований лист № 0600265725799 на ім`я [PERSON] прийнятий 14.05.2024 у вантажному відділенні № 05300 м. Київ. Як убачається з Інформації щодо нарахувань та оплат за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] , станом на травень 2024 року, наявна заборгованість в розмірі 1487,79грн. 11.07.2024 [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було відключено електропостачання до квартири, що підтверджується Нарядом-допуском № 42531 ПрАТ ДТЕК «Київські регіональні мережі». 21.03.2025 уповноваженими представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за участю голови правління ЖБК «Спартак» Ситого С. Ф., зафіксованого, що [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , порушене п. 5.5.5. ПРРЕЕ, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю ОСР, не санкціоноване, після відключення без порушення схеми обліку. Самовільне підключення виконане кабелем від електричних колодок стояка до електропроводки помешкання квартири [ADDRESS] , відкрито. Виявити при контрольного огляду можливість існувала. На підставі виявлених порушень складено Акт про порушення від 21.03.2025 № АП-250631 з фотоматеріалами, які долучені до матеріалів справи. 25.03.2025 [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було направлено запрошення на засідання комісії з розгляду актів порушень, на якій буде розглянуто складений на неї Акт про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 21.03.2025 № 250631. 29.05.2025 за участю уповноважених представників ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та [PERSON] , відбулось засідання комісії по розгляду акту № 250631 від 21.03.2025, що зафіксовано Протоколом № 1105 від 29.05.2025. На засіданні комісії прийнято рішення: «Нарахування провести згідно п. 8.4.11 та за формулою № 5, визначеного главою 8.4. розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії. Потужність 5кВт. Тривалість роботи струмоприймачів протягом доби: 24 години. Період нарахування з 29.10.2024 по 20.03.2025. Всього підлягає до сплати 35898,13грн. [PERSON] та адвокатом Алпатьєвої Н. Ю., до Протоколу № 1105 від 29.05.2025 були написані зауваження, які зводяться до незгоди з самим протоколом, та зауваженнями про те, що їм не було надано підтверджень заборгованості та попереджень про відключення. 23.06.2025 ТОВ "Київські енергетичні послуги" на адвокатський запит [PERSON] надали відповідь, що її клієнткою ( [PERSON] ), починаючи з липня 2021 року, оплати за споживчу електричну енергію не здійснювались взагалі. Станом на 10.05.2024 заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , становила 3249,87грн, у тому числі прострочена заборгованість сумою 3189,15грн. Отже у зв`язку з наявною за наведеною вище адресою заборгованістю, рекомендованим листом у травні 2024 року, було надіслано попередження про припинення постачання електричної енергії до помешкання засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта». У попередженні вказувалось, що при відсутності оплати зазначеної суми товариство буле змушено повністю припинити електропостачання після спливу 10 робочих днів від дати отримання попередження, починаючи з 08:00 03.06.2024. Оскільки заборгованість за спожиту електроенергію в повному обсязі сплачено не було, товариство скористалось своїм правом звернутись до ОСР для відключення електроустановки споживача від електричної мережі. За наявною у постачальника інформацією, 11.07.2024 постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , було припинено, як наслідок ТОВ "Київські енергетичні послуги" призупинено нарахування за послуги з електропостачання. У жовтні 2024 року від ОСР отримано дані коригування обсягів спожитої електроенергії за попередні розрахункові періоди. На підставі отриманої інформації ТОВ "Київські енергетичні послуги" також проведено перерахунок нарахувань. Станом на 08.11.2024, відповідно до скоригованих обсягів, переданих ОСР, заборгованість за спожиту електричну енергію становила 1530,99грн. Звертають увагу, що сума 1530,99грн не є нарахуванням за жовтень 2024 року, (починаючи з 11.07.2024 по цей час нарахування не здійснюються, бо об`єкт відключено від електромережі), а є заборгованість за період з 2021 року. Заборгованість була сплачена 19.11.2024. Ураховуючи викладене, відновлення постачання електричної енергії можливе після оплати витрат на повторне підключення до електроустановки. Також позивачкою до матеріалів справи долучені рахунки за електроенергію за серпень 2020 року, грудень 2020 року, липень 2020 року, жовтень 2020 року, лютий 2021 року, квітень та травень 2023 року, жовтень та листопад 2024 року, січень 2025 року. Та квитанція від 19.11.2024, відповідно до якої було сплачено 1530,99грн за електроенергію за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи також додано фото лічильників та скріншоти з листування ДТЕК «Київські електромережі». Стаття 4 ЦПК України, передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 15 та ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. За змістом статей 316, 317 ЦК України, передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 10 ЖК України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Згідно із ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; Послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; послуг з управління побутовими відходами - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів. Таким чином, суд установив, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання та розподілу електричної енергії, яка надається за адресою: [ADDRESS] . Виконавцем послуг з надання електричної енергії є ТОВ «Київські енергетичні послуги». У своїй діяльності ТОВ «Київські енергетичні послуги» зобов`язано керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312, а також іншими нормативно-правовими документами у сфері електроенергетики. Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище. Відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії - це продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії, а універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зокрема має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; Крім того ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч. 1 ст. статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 67 ЖК України (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК України (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Обов`язок на власників жилого приміщення по несенню витрат на утримання будинку і при будинкової території, сплаті комунальних послуг покладений також нормами ст. 322 ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно із пп. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Суд установив, що станом на травень 2024 роки у позивачки [PERSON] була заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 1487,79грн, що підтверджується інформацією щодо нарахувань та оплат за спожиту електроенергію. Також як убачається з інформації щодо нарахувань та оплат за спожиту електроенергію, заборгованість у позивачки [PERSON] виникла ще з липня 2021 року. Оскільки саме з липня 2021 року не відбувалось жодних оплат за електроенергію. Відповідно до п. 7.5 ПРРЕЕ заборгованість з оплати за спожиту електроенергію згідно з умовами договору з електропостачальником є підставою для припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу. Згідно із п. 7.5.2 ПРРЕЕ у разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. Пунктом 7.12 ПРРЕЕ визначено, що витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку. Разом з тим, відповідно до Порядку відключення/відновлення електроживлення споживача здійснюється відповідно до п. 7.5. розділу VII Правил роздрібного ринку електроенергії (далі - Правила). Припинення повного або часткового постачання електроенергії споживачу здійснюється за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення. Одна із причини вимкнення це заборгованість за спожиту електроенергію відповідно до умов договору з електропостачальником. Правила передбачають лише для споживача, який у встановленому законодавством порядку визнаний банкрутом, припинення електропостачання у зв`язку з заборгованістю здійснюється без попередження. Це можливо у разі наявності від`ємного сальдо на особовому рахунку згідно з показами засобу комерційного обліку, крім випадків, коли такий споживач здійснює своєчасний розрахунок поточної плати за спожиту електричну енергію, а погашення його заборгованості включено до заходів щодо забезпечення вимог кредиторів. Попередження про припинення електропостачання надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються: підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено; прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Датою отримання таких попереджень буде вважатися, дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом). Попередження про припинення електропостачання може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з постачальником. Якщо підставою для вимкнення є заборгованість споживача перед постачальником, у попередженні про припинення електропостачання додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 5 робочих днів від дня отримання непобутовим споживачем, протягом 10 робочих днів від дня отримання побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відтак, в разі несплати споживачем рахунків за електричну енергію в терміни передбачені п. 4.12 Правил, постачальник формує такому споживачеві попередження про припинення електропостачання згідно з вимогами передбаченими п. 7.5. розділу VII Правил. Суд установив, що [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , ТОВ "Київські енергетичні послуги" 10.05.2024 направляли письмове попередження про припинення постачання електричної енергії, як це передбачено п. 7.5. розділу VII Правил, що підтверджується списками відправлень та листом АТ «Укрпошта». Однак позивачкою [PERSON] була сплачена заборгованість в розмірі 1530,99грн лише в листопаді 2024 року, що підтверджується наданою позивачкою до суду квитанцією. Законодавством не визначено мінімальної фіксованої суми боргу за електроенергію, за яку можуть відключити споживачів від електроенергії. Таким чином 11.07.2024 відключення електропостачання до квартири за адресою: [ADDRESS] , було здійснено правомірно, у зв`язкою наявною у позивачки заборгованістю, за попереднім повідомленням ПрАТ ДТЕК «Київські регіональні мережі» про відключення від електропостання. Суд критично ставиться до тверджень позивачки про те, що вага конверта та вартість відправлення за конверт, в якому надсилались попередження про відключення, не відповідає дійсності. Оскільки всі поштові відправлення за списками відправлень АТ «Укрпошта», були прийняти поштовим відділенням та оплачені відправником. Будь-яких документально підтверджених письмових претензій, суперечок щодо тарифів між АТ «Укрпошта» та відправником, матеріали справи не містять. Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Стаття 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку Пунктом 53 Правил користування електричною енергією передбачено, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Відповідно до підпункту 20 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Згідно з підпунктом 3 пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу І ПРРЕЕ акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення споживачем цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Відповідно до пункту 8.2.4. ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, ознак втручання в параметри розрахункових : засобів обліку вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором. Згідно із п. 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. Акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово- експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа і будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. У пункті 8.2.6. ПРРЕЕ зазначено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками і оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з і посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії. На підставі акта енергопостачальник має право відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562, визначити величину не облікованої електричної енергії. Розмір не облікованої електричної енергії розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується сума за актом порушень, але не більше терміну позовної давності. ПРРЕЕ визначені поняття термінів «технічна перевірка» та «контрольний огляд засобу комерційного обліку». Зокрема, технічна перевірка - це виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми; відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку цим Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання «штучного нуля», порушення роботи засобу обліку електричної енергії. Контрольний огляд засобу комерційного обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, індикаторів, зняття показів засобів комерційного обліку (у разі виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку), а також з метою виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17 вказано, що «приховане приєднання до електричної мережі (прихованою електропроводкою) можна виявити лише під час технічної перевірки, а не під час контрольних оглядів […] адже виявити факт прихованого підключення (прихованою електропроводкою) можна лише з використанням спеціальних технічних засобів або у зв`язку з частковим демонтажем будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів». Суд установив, що 11.07.2024 відбулось відключення електропостачання до квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язкою наявною заборгованістю за електроенергією. Позивачка [PERSON] не зверталась із відповідними заявами до ПрАТ ДТЕК «Київські регіональні мережі», ТОВ "Київські енергетичні послуги" про підключення їй електропостачання після відключення. У подальшому 21.03.2025 уповноваженими представниками ПрАТ ДТЕК «Київські регіональні мережі» за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення п. 5.5.5. ПРРЕЕ, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю ОСР, не санкціоноване, після відключення без порушення схеми обліку. На підставі виявлених порушень було складено Акт про порушення від 21.03.2025 № АП-250631 та на засідання комісії по розгляду акту № 250631 від 21.03.2025, було визначено період нарахування з 29.10.2024 по 20.03.2025 та нарахована до сплати сума в розмірі 35898,13грн. Суд критично ставиться до тверджень позивачки про те, що на фотографіях до Акту про порушення від 21.03.2025 № АП-250631 відображений не її щиток. Оскільки на фотографіях, долучених позивачкою до матеріалів справи, зображений закритий щиток біля квартири [ADDRESS] . Що знаходиться за закритим щитком, невідомо. А з фотографії, долученою позивачкою до матеріалів справи, із відкритим щитком та купою дротів, взагалі не вбачається що це розподільний щит електроенергії, так як в ньому відсутні будь-які автоматичні вимикачі подачі електричного струму та інші електричні компоненти. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України). Рішенням Конституційного Суду України від 28 квітня 2021 року № 2-р(II)/2021 у справі № 3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 ЦК України не суперечать частині другій статті 58 Конституції України та вказано, що "оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука "а також зловживання правом в інших формах", що також міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною)". Суди не можуть виходити лише з наявності в особі певного права, але мають перевірити добросовісність його здійснення, зокрема, причину та мету дій особи в межах наданого їй права, усвідомлення особою, яка здійснює право, того, що таким чином порушуються та обмежуються права та законні інтереси інших осіб, тощо. Отже з матеріалів справи вбачається, що відповідачі виконали приписи п. 4.12 та 7.5. розділу VII Правил, своєчасно направили [PERSON] попередження про відключення, та надали можливість в термін визначений у відповідному попередженні здійснити повну оплату заборгованості без втручання в електропостачання. Однак [PERSON] оплата заборгованості була здійснена несвоєчасно, що призвело до припинення електропостачання до квартири позивачки, та як наслідок самовільне підключення до електропостачання після його відключення. А тому Акт про порушення № 250631 є правомірним та складений відповідно до вимог законодавства. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання недійсним акта про порушення № 250631 від 21.03.2025 його скасування та зобов`язання відновити електропостачання за адресою: [ADDRESS] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного законодавства України, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 76-79 та 81 ЦПК України. Щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" 75000,00грн у відшкодування моральних переживань, яких позивачка зазнала внаслідок їх неправомірних дій, суд дійшов до такого. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, оскільки судом не встановлено протиправність дій чи бездіяльності відповідача, причинний зв`язок між ними та завданою позивачу шкодою, враховуючи відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення матеріальної шкоди, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, оскільки не доведено порушеного права позивача відповідачем. Стаття 141 ЦПК України, регламентує, що ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи приписи статей 133, 142 ЦПК України, беручі до уваги відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed