Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний суд» скерував до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором про споживчий кредит №39637726 від 03.06.2024 року в розмірі 18165грн., а також, стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 03.06.2024 року між ТзОВ «Еко Фін» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №39637726, згідно з яким товариство надало відповідачу кредит у розмірі 3500 грн на строк 730 днів, із процентною ставкою в розмірі 1% за один день користування кредитом. 10.11.2025 року між ТзОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №10-11/25, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №1203728 про надання споживчого кредиту від 03.06.2024 року. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 19.09.2025 року у позичальника утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 18165 грн., з яких: 3500 грн. - сума тіла кредиту; 14315 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 350 грн. -заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. 14.01.2026 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги статей 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2024 року між ТзОВ «Еко Фін» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №39637726, згідно з яким товариство надало відповідачу кредит у розмірі 3500 грн на строк 730 днів, із процентною ставкою в розмірі 1% за один день користування кредитом /а.с.76-87/. Згідно з п. 2.3 Договору №39637726, строк користування кредитними коштами складає 730 (днів), який починається з 03.06.2024 та закінчується 02.06.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Згідно з п. 2.7 Договору №39637726, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до п.3.1.2.1 Договору №39637726, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема через Веб-сайт Товариства. Відповідно до п.3.1.2.4 Договору №39637726, укладанням цього Договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил, як невід`ємної його частини. Згідно із п 3.3.1 Договору №39637726позичальник має право неодноразово продовжувати (поновлювати) дисконтний (пільговий)період користування кредитом та/або збільшувати строк кредитування за Договором. Пролонгація можлива лише шляхом укладення сторонами відповідного Додаткового договору у спосіб, визначений цим Договором. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «NGRiYWY1», який було відправлено йому на номер мобільного телефону [NUMBER] та введено ним 03.06.2024 року 15:50:53. Таким чином, суд приходить до висновку, що між ТзОВ «Еко Фін» та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Окрім цього, 19.06.2024 року [PERSON] підписав додатковий договір про пролонгацію №1/39637726 до договору про споживчий кредит №39637726від 03.06.2024 року, щодо пролонгації періоду користування кредитними коштами до 24.09.2024 року включно, а також підписав додаток №1 до кредитного договору №39637726 в редакції додаткового договору від 19.06.2024 року /а.с.160-175/. 10.07.2024 року [PERSON] підписав додатковий договір про пролонгацію №2/39637726 до договору про споживчий кредит №39637726від 03.06.2024 року, щодо пролонгації періоду користування кредитними коштами до 24.09.2024 року включно, а також підписав додаток №2 до кредитного договору №39637726 в редакції додаткового договору від 10.07.2024 року /а.с.177-192/. 01.08.2024 року [PERSON] підписав додатковий договір про пролонгацію №3/39637726 до договору про споживчий кредит №39637726від 03.06.2024 року, щодо пролонгації періоду користування кредитними коштами до 15.08.2024 року включно, а також підписав додаток №3 до кредитного договору №39637726 в редакції додаткового договору від 01.08.2024 року /а.с.6-7,8-21/. 26.08.2024 року [PERSON] підписав додатковий договір про пролонгацію №4/39637726 до договору про споживчий кредит №39637726від 03.06.2024 року, щодо пролонгації періоду користування кредитними коштами до 09.09.2024 року включно, а також підписав додаток №4 до кредитного договору №39637726 в редакції додаткового договору від 26.08.2024 року /а.с.23-38/. 10.09.2024 року [PERSON] підписав додатковий договір про пролонгацію №5/39637726 до договору про споживчий кредит №39637726від 03.06.2024 року, щодо пролонгації періоду користування кредитними коштами до 24.09.2024 року включно, а також підписав додаток №5 до кредитного договору №39637726 в редакції додаткового договору від 10.09.2024 року /а.с.40-55/. 27.09.2024 року [PERSON] підписав додатковий договір про пролонгацію №6/39637726 до договору про споживчий кредит №39637726від 03.06.2024 року, щодо пролонгації періоду користування кредитними коштами до 11.10.2024 року включно, а також підписав додаток №6 до кредитного договору №39637726 в редакції додаткового договору від 27.09.2024 року /а.с.57-66/. ТзОВ «Еко Фін» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 3500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача, що підтверджується квитанцією №41741-90802-02943 від 03.06.2024 року /а.с.106/. 10.11.2025 року між ТзОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №10-11/25, відповідно до умов якого ТзОВ «Еко Фін» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» свої права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами /а.с.127-131/. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №10-11/25 від 10.11.2025 року, ТзОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про споживчий кредит №39637726 в сумі 17815 гривень /а.с.140-142/. Як убачається з розрахунку забогованості за Договором про споживчий кредит №39637726 від 03.06.2024 року, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує, відсотки за користуванням кредиту не сплачує. В зв`язку із чим станом на 25.11.2025 року у позичальника утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 18165 грн., з яких: 3500 грн. - сума тіла кредиту; 14315 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 350 грн. -заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) /а.с.126/. З метою досудового врегулювання спору ТзОВ «Факторинг Партнерс» 21.11.2025 року було направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором, однак відповідачем не було вчинено жодних дій для погашення заборгованості /а.с.103-104/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За твердженням позивача, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит та не сплатив відсотки в строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідачем, всупереч вимогам частини 1 статті 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасно виконання зобов`язань за кредитним договором та відсутності заборгованості перед позивачем за цим договором. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] взяв на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користуванням кредиту, при цьому, доказів сплати вказаної суми боргу він суду не надав, суд вважає, що у нового кредитора виникло право на стягнення всієї суми заборгованості за вказаним договором у розмірі 18165 грн. Враховуючи наведене суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 18165 грн. Щодо стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2422,40 грн. та судових витрат у розмірі 9000 грн., які понесені у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. З матеріалів справи убачається, що 02.07.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір про надання юридичних послуг №02-7/2024 за умовами якого Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах договору / а.с. 150-152/. Згідно з Витягом з Акту про надання юридичної допомоги від 24.11.2025 року Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», загальна вартість юридичних послуг становить 9000 грн. (надання усної консультації з вивченням документів - 3000 грн., складання позовної заяви - 6000 грн) /а.с. 156/. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved