Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний суд» скерував до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором кредитної лінії №00-9868894 від 23.07.2024 року в розмірі 18132 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 23.07.2024 року між ТзОВ «Макс Кредит» (первісний кредитор) та відповідачем укладено Договір кредитної лінії №00-9868894 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 9200,00 грн. 20.01.2025 року між ТзОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу № 20012025-МК/Ейс, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18132,00 грн., з яких 9200,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 8932,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованість не сплачує. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 19.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, однак у позовній заяві просить розглядати справу без участі позивача і у випадку неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 23.07.2024 року між ТзОВ «Макс Кредит» (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №00-9868894 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 360 днів, із стандартною процентною ставкою 1,45% за один день користування кредитом, яка застосовується у межах строку кредитної лінії. Згідно з п. 1.5 Договору кредитної лінії №00-9868894, стандартна процента ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки); знижена процентна ставка становить 0,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту). Відповідно до п. 1.6 Договору кредитної лінії №00-9868894, кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту, що складає: 1200,00 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору. Відповідно до п. 1.8 Договору кредитної лінії №00-9868894, орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 11985,72%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою на дату укладення цього Договору становить 7437,84%. Згідно з п.1.9 Договору кредитної лінії №00-9868894, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 50960,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 49820,00 грн. Пунктом 2.8 Договору кредитної лінії №00-9868894, передбачено, що кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: "23" липня 2024 р. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 8000,00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно з п.3.5 Договору кредитної лінії №00-9868894, позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії та повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення кредиту, а саме: «18» липня 2025р. Пунктом 7.11 Договору кредитної лінії №00-9868894, передбачено, що сторони підтверджують, що Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору та Правил. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «11600», який було відправлено йому на номер мобільного телефону [NUMBER] та введено ним 23.07.2024 року 14:38:51, що підтверджується довідкою про ідентифікацію та договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що між ТзОВ «Макс Кредит» та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. ТзОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за Договором кредитної лінії №00-9868894 виконало та надало йому кредит у розмірі 8000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТзОВ «Платежі онлайн» №172/02 від 06.02.2025 року, відповідно до якої останнім було здійснено перерахування коштів 23.07.2024, номер транзакції - 42173-47340-46174. 20.01.2025 року між ТзОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс. Згідно з пунктом 2.4 Договору факторингу №20012025-МК/Ейс, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до Фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 20012025-МК/Ейс, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18132,00 грн, з яких 9200,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 8932,00 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до виписки з особового рахунку відповідача за кредитним договором № 00-9868894 від 23.07.2024 року загальна заборгованість відповідача станом на 01.10.2025 року становить 18132,00 грн., з яких 9200,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 8932,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За твердженням позивача, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надану йому кредит та не сплатив відсотки в строки, передбачені кредитним договором. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, знаходить його підставним. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, основну суму боргу в добровільному порядку не повертає, суд вважає, що у нового кредитора виникло право на стягнення заборгованості за вказаним договором у розмірі 18132,00 грн. Враховуючи наведене суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 18132,00 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 133 ЦПК України встановлені види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. За ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг адвоката визначаються згідно з умовами Договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно положень ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З матеріалів справи убачається, що 20.08.2025 року між Адвокатським бюро «Соломко та Партнери» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокатське об`єдання прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах договору. Відповідно до п. 3.4. договору про надання правової допомоги від 20.08.2025 року, після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Акт прийому - передачі наданих послуг. Окрім цього, 11.09.2025 року між Адвокатським бюро «Соломко та Партнери» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено додаткову угоду №25770858329 до Договору про надання правової допомоги від 20.08.2025 року, за умовами якого Адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів ТОВ «ФК «Ейс» з питань, що відносяться до судів загальної юрисдикції по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема стягнення заборгованості з боржника [PERSON] . Згідно з Актом прийому - передачі наданих послуг від 01.10.2025 року Адвокатським бюро «Соломко та Партнери» надані юридичні послуги на суму 7000 грн. (1000 грн. вивчення матеріалів справи; 5000 грн - складання позовної заяви; підготовка адвокатського запиту 500 грн; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів-500 грн ). Суд зазначає, що процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат. Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони/відповідача щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; - суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат. При вирішенні даного питання суд враховує те, що сторони вільні у своєму виборі у захисті своїх прав, позивач скористався своїм правом та обрав саме такий спосіб, шляхом укладання договору правової допомоги з визначенням її вартості. Суд також звертає увагу, що при вирішенні питання щодо розміру стягнення витрат на правничу допомогу враховує позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22, про те, що суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, зважаючи на виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також те, що стороною відповідача клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу заявлено не було, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved