Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

26 лютого 2026 року засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Іннова-Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві зазначено, що 24 квітня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у кредит №7929750425, відповідно до якого позивач зобов`язався надати, а відповідач - отримати та повернути кредитні кошти у сумі 7 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 7 000,00 грн на банківську картку. Водночас відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 30 468,90 грн, яка складається з: 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9468,90 грн - заборгованість за відсотками; 14 000,00 грн - неустойка за прострочення повернення кредиту та/або сплати відсотків. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості, а також судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою від 02 березня 2026 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 24 березня 2026 року. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування від АТ «Універсал Банк» додаткових доказів. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд даної справи без участі представника позивача (а.с.6). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.17). Відзиву на позов та будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надав, причини неявки суду не повідомив. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 квітня 2025 року між ТОВ «Іннова-Нова» (стара назва «Іннова Фінанс) та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у кредит №7929750425 в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до п. 2.2 на умовах, встановлених Договором, Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання кредиту), проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з пунктами 2.3 та 2.5 договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 7000 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту, сплати комісії за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту) та процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору, та становить: 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. 0.87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Згідно з п. 2.7 договору комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту. Згідно п. 3.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Порядок, черговість та розмір сплати платежів викладено в Додатку № 1 до Договору про надання грошових коштів у кредит №7929750425 від 24.04.2025 «Графік платежів». До матеріалів справи також долучено паспорт споживчого кредиту, який дублює зазначені вище умови щодо суми, строку кредитування, розміру відсотків, комісії, порядок повернення кредиту та інформація відносно бажаного кредиту. 24.04.2025 о 07:17:06 позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 7000,00 грн, шляхом перерахування на його банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №20202-1354-210819311ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» Також, факт належності відповідачу картки № [NUMBER] та факт зарахування на вказану картку 24.04.2025 грошових коштів в сумі 7000,00 грн, підтверджується повідомленням АТ «Універсал Банк» вих. №БТ/Е-8984 від 09.03.2026 та випискою (рухом коштів по картці) від 15.03.2026 [PERSON] за період з 24.04.2025 по 27.04.2025, наданих на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів (а.с.19-20). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Спірний договір про надання грошових коштів у кредит №7929750425 від 24.04.2025 підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «3878», а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно статей 526, 530, 536 ЦПК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме: відповідно до умов договору перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 7 000 грн на його платіжну картку № [NUMBER] . Водночас відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, зокрема у частині погашення заборгованості за кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом №7929750425, станом на 19.02.2026 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 30 468,90 грн, що складається з: прострочених платежів по тілу кредиту 7 000,00 грн; прострочених платежів по відсотках 9 468,90 грн; неустойки 14 000,00 грн. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив, що відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору, унаслідок чого платежі за договором своєчасно та в повному обсязі не сплачувалися. З огляду на це з відповідача підлягає стягненню на користь позивача кредитна заборгованість у розмірі 16 468,90 грн, що складається з: 7 000,00 грн основний борг за тілом кредиту та 9 468,90 грн відсотки. Водночас вимога позивача про стягнення з відповідача 14000,00 грн неустойки задоволенню не підлягає. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Разом з тим Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ було внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування. Однак на час розгляду справи положення Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України залишаються чинними. Відповідно до статті 4 Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України; основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України; до актів цивільного законодавства належать також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має силу закону, містять однопредметні приписи різного змісту, пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17, пункт 78; від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19, пункт 69). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість у сумі 16468 грн 90 коп, тоді як у задоволенні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 14000,00 грн слід відмовити. Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (54%) слід стягнути 1439 грн 06 коп сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial