Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник ТОВ «Новий колектор» Савченко Т.О. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] , в обґрунтування якої зазначила, що 12.12.2020 між ТОВ «Споживчий центр», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», та [PERSON] , укладено кредитний договір № 11.12.2020-100005923 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 6000 грн, строком на 14 днів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Однак відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 29.10.2025 становить 11160 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6000 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 5160 грн . Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 20.11.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 30 хвилин 05.02.2026, яке в зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 11 годину 17.03.2026. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини. 12.12.2020 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11.12.2020-100005923 шляхом підписання заявки відповідачем одноразовим ідентифікатором J436. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 6000 грн строком на 14 днів. Фіксована процентна ставка "Економ" 2 % за 1 день користування кредитом, застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Фіксована процентна ставка "Стандарт" 2,5 % за 1 день користування кредитом, застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Реальна річна процентна ставка за кредитом 881,64 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 18000 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 1680 грн. Неустойка 120 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с.27-28, 30, 34, 36-37). Перерахунок кредитних коштів у розмірі 6000 грн було здійснено на електронний платіжний засіб, вказаний [PERSON] у заявці, що підтверджено долученою до матеріалів справи копією квитанції №323443477 від 12.12.2020 (а.с. 40). 13.09.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу № 130923-9, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» відступило ТОВ «Новий колектор» право вимоги за вказаним кредитним договором (а.с.23-26). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 11160 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6000 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 5160 грн (а. с.20). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 12.12.2020 ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір №11.12.2020-100005923, відповідно до якого [PERSON] надані кредитні кошти в сумі 6000 грн. Кредит надавався строком на 14 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед позивачем виконав, а позичальник свої зобов`язання не виконала. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 13.09.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та позивачем було укладено Договір факторингу №130923-9. Відповідно до умов даного договору позивач набув статусу нового кредитора, зокрема, і до позичальника [PERSON] . Із системного аналізу норм права та змісту кредитного договору і договору відступлення прав вимоги, слід зробити висновок, що позивач, як новий кредитор, набув права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. У зв`язку із тим, що відповідач отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості. Розподіл судових витрат Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносять зокрема, витрати на професійну правничу допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частина четверта цієї статті передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова ВП ВС від 05 липня 2023 року у справі №911/3312/21). Водночас у частинах третій - п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: approved