Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що 13.01.2022 між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №2038755813. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 21.06.2024 заборгованість складає 53 414,00 грн., з яких: 27 536,41 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25 877,59 грн. заборгованість за відсотками. 21 червня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу №21/06/24, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги до відповідача за кредитним договором №2038755813. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2038755813 від 13.01.2022, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 53414 грн., судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9200 грн. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.04.2025 позов ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» задоволено та стягнено з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2038755813 від 13.01.2022 в розмірі 53414 грн., судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9200 грн. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2025 заочне рішення від 22.04.2025 скасована, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду, у встановленому законом порядку, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить зменшити витрати на правничу допомогу з огляду на невідповідність складності справі та врахувати, що на виконання заочного рішення від 22.04.2025 з відповідача стягнуті кошти в розмірі 10841,21 грн. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши та оцінивши доказі у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 13.01.2022 АТ «ОТП Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2038755813, відповідно до умов якого відповідач отримав споживчий кредит в сумі 27900 грн. 00 коп. на строк 13 січня 2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 40,0% річних, та зобов`язався щомісячно погашати кредит згідно погодженого графіку, який є додатком 1 до договору та сплачувати проценти за користування кредитом. 21.06.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №21/06/24, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 2038755813 від 13.01.2022. Вказані обставини підтверджуються кредитним договором № 2038755813 від 13.01.2022, копією паспорту споживчого кредиту від 13.01.2022, копією договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024, реєстром боржників до договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024, за змістом якого до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 2038755813 від 13.01.2022 в розмірі 53 414 грн. 00 коп., з них 27 536 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом, 25 877 грн. 59 коп. заборгованість за відсотками, випискою по особовим рахункам позичальника з 13.01.2022 по 21.06.2024, розрахунком заборгованості станом на 21.06.2024. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, після підписання кредитного договору № 2038755813 від 13.01.2022 у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернення кредитних коштів. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на 21.06.2024, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 53 414 грн. 00 коп., з них 27 536 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом, 25 877 грн. 59 коп. заборгованість за відсотками. Судом встановлено, що державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП № 78943491 з примусового виконання виконавчого листа № 686/5107/25 від 03.07.2025 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» коштів в сумі 65642,00 грн. Згідно листа начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.12.2025 № 178522 в межах ВП № 78943491 з примусового виконання виконавчого листа № 686/5107/25 від 03.07.2025 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» коштів в сумі 65642,00 грн., із заробітної плати [PERSON] : 12.09.2025, 10.10.2025, 14.11.2025 стягнено кошти в загальному розмірі 12363,41 грн., з яких 10 821,41 грн. перераховано на рахунок стягувача, 1209,00 грн. переховано як виконавчий збір, 340 грн. перераховано як витрати виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; За таких обставин слід зарахувати стягнуті з відповідача [PERSON] у виконавчому провадженні № 78943491 кошти в сумі 10 821,41 грн. в рахунок виконання даного рішення. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню частково, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 2038755813 від 13.01.2022 в розмірі 42 592 грн. 59 коп., з них 16 715 грн. 00 коп. (27 536,41-10821,41) заборгованість за кредитом, 25 877 грн. 59 коп. заборгованість за відсотками. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 9200 грн., що підтверджуються письмовими доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 03.07.2024 № 03-07/24, укладеного з адвокатом Литвиненко О.І., актом № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 на суму 9200 грн., де вказано обсяг правової допомоги : надання первинної консультації 1000грн., правовий аналіз наявних документів 4000грн., підготовка та подання позовної заяви 4200 грн., копію платіжної інструкції від 01.10.2024 № 4953 на суму 9200 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. (платіжна інструкція № 670 від 15.02.2025). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки розмір правничої допомоги завищений, підготовка справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи з огляду на малозначність та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21 сформульовано правовий висновок : «…суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони». При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі N910/15944/17). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, N 33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, N 37246/04). У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі N211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі N760/11145/18(провадження N 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial