Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

22.01.2026 АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника звернувся до Київського районного суду м.Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.01.2025 в розмірі 79760,36 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.10.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У подальшому відповідачка виявила бажання отримати послугу Миттєва розстрочку. Кредит готівкою, ознайомилася із актуальними умовами кредитування та 09.01.2025 року підписала Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля. Після чого із відповідачкою за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір б/н від 09.01.2025 р. про надання строкового кредиту у розмірі 100000.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 20 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31 %. Додатково із відповідачкою за допомогою OTP пароля підписаний Графік кредиту. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідачка, в свою чергу, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Станом на 24.12.2025 заборгованість відповідача складає 79760,36грн., з яких : - 67375,20 грн. заборгованості за тілом кредиту; - 12385,16 грн.- заборгованості за простроченими відсотками. У зв`язку з вищезазначеним, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду від 28.01.2026 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача. 16 лютого 2026 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву за яким відповідач частково визнає позовні вимоги. Зазначає, що після звернення позивача до суду, нею сплачено в рахунок заборгованості за кредитним договором платежі 23.12.2025, 23.01.2026 та 10.02.2026, а тому розрахунок заборгованості не відповідає дійсності , просить врахувати при ухваленні рішення викладені у відзиві обставини. Крім того просить здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, яке обґрунтовує необхідністю надання усних пояснень та уточнення обставин здійснених платежів. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18.02.2026 року в задоволені заяви відповідачки [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін відмовлено. 03.03.2026 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача зазначає, що 21.10.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У подальшому відповідачка виявила бажання отримати послугу Миттєва розстрочку. Кредит готівкою, ознайомився із актуальними умовами кредитування та 09.01.2025 року підписала Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля (копія Паспорту кредиту додається до позовної заяви). Після чого із відповідачкою за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір б/н від 09.01.2025 р. про надання строкового кредиту у розмірі 100000.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 20 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31 %. 13.03.2026 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог та стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Договором №Б/Н від 09.01.2025 р., в розмірі 75473,15 грн. ( 63087,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12385,16 грн. заборгованість за простроченими відсотками), а також понесені Позивачем судові витрати Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку Із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише, приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтями 638, 640 ЦК України, встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК). Судом встановлено, що 21.10.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачкою здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. У подальшому відповідачка виявила бажання отримати послугу Миттєва розстрочку. Кредит готівкою, ознайомившись із актуальними умовами кредитування та 09.01.2025 року підписала Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля (копія Паспорту кредиту додається до позовної заяви). Після чого із відповідачкою за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір б/н від 09.01.2025 р. про надання строкового кредиту у розмірі 100000.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 20 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31 %. Додатково із Відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний Графік кредиту. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2 Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику строковий кредит на споживчі цілі, а саме відповідно до статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника) у розмірі, визначеному Договором, в обмін на зобов`язання Позичальника з повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в обумовлені цим Договором терміни. Кредит надається безготівковим шляхом (перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника) - [NUMBER] . Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно п. 4.1. кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього Договору, здійснювати повернення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти за користування Кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно Графіку. Позивач виконав умови договору та надав Відповідачу кредитні кошти. Відповідачка не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідачка має заборгованість в розмірі 75473,15 грн., з яких : - 63087,99 грн. заборгованості за тілом кредиту; - 12835,16 грн.- заборгованості за простроченими відсотками. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2662,40 грн. Враховуючи вищезазначене, оскільки позов задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2662,40 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Outcome: approved