Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] у якому просить змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього, на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , згідно рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2025 року з 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, щомісячно - на 1/10 частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання , тобто до 30 червня 2027 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачкою вони є батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] . Донька на даний час досягла повноліття та продовжує навчання у Погребищенському медичному фаховому коледжі. Згідно рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 01.12.2025р. (справа №291/1202/25) з нього на користь відповідачки на утримання їхньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 09.10.2025р. і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2027 року. На виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження АСВП 74891091 і з нього на даний час на користь відповідачки на утримання їхньої доньки стягуються аліменти у вказаному розмірі. Проте, на даний час існують реальні підстави для зменшення розміру вказаних аліментів, оскільки після винесення вищевказаного рішення суду його матеріальне становище змінилося, оскільки значно погіршився стан здоров`я. Так, визнаючи по справі № 291/1202/25 позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на час навчання їхньої доньки в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу (заробітку), він вважав, що вказані аліменти будуть відраховуватись від його доходів, а саме: з орендної плати, яку він отримує за договором оренди землі, а також, виходячи з мінімальної заробітної плати, оскільки він ніде не працює за станом здоров`я. Тому він вважав, що розмір аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, буде складати трохи більше 2 000 грн. Проте в січні 2026 року державний виконавець повідомив його про те, що , оскільки він ніде не працює, вказані аліменти обраховуються з середньої заробітної плати по регіону. За 2025 рік середня заробітна плата по Житомирській області складала приблизно 21 тисяч гривень і, відповідно, розмір аліментів, які йому необхідно буде сплачувати на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, буде складати більше 5000 грн. щомісячно. Така сума аліментів для нього є не підйомною і він не зможе її виплачувати так, як він ніде не працює та не утримує підсобного господарства, оскільки хворіє. Так, в 2019 році він переніс ГПМК по типу ішемічного інсульту в правій гемісфері з лівобічним геміпарезом. Також у нього діагностовано наступні хвороби: гіпертонічна хвороба ІІІ(три) ст. 3, ризик 4; хронічне гіпертензивне серце; дисліпедемія. Фактично він на даний час живе на кошти своєї дружини, яка служить у ЗСУ, а власних коштів, з яких він міг би сплачувати аліменти на утримання доньки у нього немає. Тому вважає, що є всі підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 01.12.2025р. (справа №291/1202/25) на утримання їхньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу (заробітку ), оскільки з часу прийняття вказаного рішення суду значно погіршилось матеріальне становище, оскільки він на даний час не може працювати за станом здоров`я та потребує значних матеріальних витрат на своє лікування. Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені ним позовні вимоги з підстав, вказаних у позові, та просив задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, вказавши, що їхня донька навчається на державній формі навчання та постійно потребує матеріальної допомоги, часто хворіє. Батько жодним чином не цікавиться її життям. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтями1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст.12,13,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.ст.15,16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом [PERSON] , [INFO] є донькою сторін. Відповідно до рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 01.12.2025 року (справа 291/1202/25) з [PERSON] , стягуються аліменти на ім`я [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.10.2025 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2027 року (а.с.8-9). Постановою серії АСВП № 74891091, 03.05.2024 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь стягувача [PERSON] аліментів (а.с. 10). Відповідно до повідомлення Мінфіну за 2025 рік середня заробітна плата по Житомирській області складала в межах від 18662 до 22064 тисячі гривень ( а.с.11). Відповідно до довідки № 3 від 30.01.2025 року Роставицького старостинського округу Вчорайшенської сільської ради [PERSON] особистого підсобного господарства на території Роставицького старостинського округу немає ( а.с.12). Відповідно до довідки № 9 від 26.01.2026 року Роставицького старостинського округу Вчорайшенської сільської ради [PERSON] не працює з 26.05.2023 року по даний час ( а.с.13). Відповідно до довідки консультативного висновку спеціаліста від 15.02.2024р., довідки лікаря [PERSON] від 23.04.2026р. №2; висновком МРТ від 14.01.2020р. [PERSON] переніс ГПМК по типу ішемічного інсульту в правій гемісфері з лівобічним геміпарезом та у нього діагностовано наступні хвороби: гіпертонічна хвороба ІІІ (три) ст.3, ризик 4; хронічне гіпертензивне серце; дисліпедемія ( а.с.14-16). [PERSON] навчається у Погребищенському медичному фаховому коледжі денної форми навчання ІІІ курсу за спеціальністю 223 «Медсестринство», освітньої програми «Сестринська справа за державним замовленням», термін навчання по 30.06.2027. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 26.08.2025 року [PERSON] спеціалістом встановлений діагноз. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною комісією № 106748 [PERSON] встановлено групу інвалідності. Відповідно до довідки № 53 від 16.03.2026 року Бистрицького старостинського округу Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального або сімейного стану батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143 цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Вирішуючи питання можливості надання матеріальної допомоги позивачем на повнолітню доньку, суд враховує відповідно до положень ст. 182 СК України, серед іншого стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати, зокрема і те, що позивач не працевлаштований. Поряд з тим, суд відмічає, що доказів на підтвердження витрат відповідачки, пов`язаних саме з навчанням доньки, матеріали справи не містять. Суд також бере до уваги, що позивач не ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, не просить звільнити його від сплати аліментів повністю, а лише просить зменшити їх розмір з однієї чверті до однієї десятої від усіх видів заробітку (доходу), що дозволить йому продовжувати підтримувати дитину фінансово, водночас зберігаючи можливість забезпечувати власні життєво необхідні потреби. Суд враховує, що навіть при зменшенні розміру аліментів до 1/10 від усіх видів заробітку (доходу), дитина продовжуватиме отримувати достатнє матеріальне забезпечення. Суд враховує принцип справедливості та розумності при визначенні розміру аліментів. Стягнення аліментів у розмірі, який перевищує реальні можливості платника з урахуванням всіх обставин його матеріального та сімейного стану, може призвести до неможливості виконання таких зобов`язань та накопичення заборгованості, що не відповідає інтересам ні дитини, ні платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даній справі є доцільним зміна матеріального та сімейного стану позивача, яка є підставою для зменшення розміру аліментів відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України. За таких обставин, враховуючи наведені вище положення, норму статті 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved