Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

12.02.2026 позивачка [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить розірвати їх з відповідачем [PERSON] шлюб, який зареєстрований 07.05.2024 Кам`янка-Бузьким відділом ДРАЦС у Львівському районі Львівської області Західного МУМЮ, актовий запис №28. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.05.2024 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є малолітнім. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через те, що у них відсутнє взаєморозуміння, їх відносини зіпсувалися через різні життєві погляди та різні характери, що призвело до повного руйнування сімейних зв`язків і припинення шлюбних відносин. Вказує, що спільного побуту не ведуть, подружніх відносин не підтримують, оскільки втратили відчуття взаємної любові та поваги, а шлюб став формальністю, тому вважає, що шлюбні відносини між ними припинені, наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 13.02.2026 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити повністю. Одночасно, просила суд не відкладати розгляд справи та категорично заперечила щодо надання сторонам строку на примирення, зокрема у зв`язку із вчиненням відносно неї фізичного насильства стороною відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотриманням ним ухвали суду та позовної заяви з додатками в передбаченому законом порядку, а також надав суду заяву про надання стороном строку на примирення, оскільки він не згідний з розірванням шлюбу. Разом з тим, судом не встановлено підстав для відкладення розгляду справи, які передбачені ст. 223 ЦПК України, та вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи і ухвалення рішення суду. Так, суд відхиляє доводи відповідача, як на підставу відкладення розгляду справи, неотриманням ним ухвали суду та позовної заяви з додатками в передбаченому законом порядку, оскільки відповідач був належним чином ознайомленний з матеріалами даної справи, про що свідчить його заява від 04.03.2026. Також, не заслуговують на увагу доводи відповідача, що він не був повідомленний належним чином про розгляд справи, оскільки у справі наявне поштове повідомлення про вручення відправлення №R06864705591, а також заява відповідача перед кожним засіданням, що вказує на обізнаність його із наявністю справи та датами судових засідань. Тому, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 07.05.2024 Кам`янка-Бузьким відділом ДРАЦС у Львівському районі Львівської області Західного МУМЮ, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 28, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.05.2024. Прізвище дружини після одруження [PERSON] . (а.с.4-5). У сторін є син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є малолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 30.01.2026 (а.с.6). Позивачка [PERSON] вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Водночас, відповідач просить суд надати сторонам строк для примирення, темінам на 6 місяців. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2024. Сторони є батьками малолітньої дитини. Однак, подружжя припинило шлюбні відносини ісуд вважає, що на даний час можливості зберігати сім`ю немає. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Обставини життя подружжя, зокрема відсутність взаємопорозуміння між ними, відсутність в дружини бажання примиритись та зберегти сім`ю, дають підстави ввжати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Разом з тим, беручи до уваги те, що позивачка висловила своє категоричне небажання продовжувати з відповідачем шлюбні стосунки, та факт наявності у матеріалах справи талону-повідомлення єдиного обліку №1947 від 16.03.2026, в якому позивачка просить прийняти міри до її чоловіка [PERSON] , який вчинив відносно неї домашнє насильство фізичного характеру, то суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення. А тому, відповідна заява відповідача до задоволення не підлягає. Заява відповідача [PERSON] була подана ним через канцелярію суду, проте у судове засідання, зокрема задля надання пояснень та обгрунтувань причин надання сторонам строку на примирення не прибув, що на переконання суду свідчить про формальне ставлення відповідача до процесу примирення. Відтак, суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1331,20 грн.

Outcome: dismissed