Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення 10500 грн. заборгованості за кредитними договором з підстав невиконання умов договору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1322781986770, згідно якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 3 000 грн. Проте відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526, 527 ЦК України. 22.07.2024 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 22072024, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1322781986770 від 16.08.2023. Згідно договору факторингу, сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 10500 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн; заборгованість за відсотками 7500 грн. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Незважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. За вказаних обставини, позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 19 січня 2026 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено строк для надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання. Вказане підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подав, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження не надходило. Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За згодою позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Судом встановлено, що 16 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1322781986770. Згідно умов вказаного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає: 3000,00 грн; тип кредиту кредитна лінія; строк дії договору: 120 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 14.12.2023 або достроково; позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену графіку платежів, 04.09.2023, протягом дії кредитної лінії; тип процентної ставки фіксована; дисконтна процентна ставка становить 2,25 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно; базова процентна ставка складає 2,5 % від суми кредит за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1,3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 146642,74; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить 11850,00 грн. Також до позову додано Паспорт споживчого кредиту, у якому передбачені всі основні мови кредитування. Кредитний договір та додаток до нього, яким є графік платежів та паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора D6S1F5. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Віва Капітал» від 16.08.2023, останнім ідентифіковано позичальника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до інформації ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 24.12.2025 , була проведена успішно операція з видачі коштів на картку [NUMBER] у сумі 3000,00 грн 16.08.2023 об 11:20; номер транзакції 1281492713. Таким чином, ТОВ «ФК «Віва Капітал» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу [PERSON] на картковий рахунок. Однак, згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строк, визначений Договором, щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. 22.07.2024 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 22072024, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1322781986770 від 16.08.2023. Згідно умов договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4.1 зазначеного договору, права вимоги переходять від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги у формі наведеної в додатку №1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору. Відповідно до платіжної інструкції № 9083 від 30 липня 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» перераховано на рахунок ТОВ «ФК «Віва Капітал» 122450,42 грн. оплати згідно договору факторингу № 22072024 від 22.07.2024. Відповідно до Витягу з Додатку до договору факторингу №22072024 від 22.07.2024, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1322781986770 від 16 серпня 2023 року у загальній сумі 10500 грн 00 коп., з яких: 3000 грн 00 коп. сума заборгованості за тілом; 7500 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками. Доказів погашення відповідачем [PERSON] вищевказаної заборгованості як позивачу, так і первісному кредитору, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Крім того, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп. На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучено акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17.11.2025, детальний опис робіт, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу. Відповідач щодо розміру вказаних витрат не заперечував, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавав. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 6000 грн 00 коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved