Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" ( далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 15.03.2025 між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та відповідачем було укладено кредитний договір №32027-03/2025, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі та на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 29.07.2025 між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу №290072025, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "ЄАПБ"прийняло належні ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" права вимоги до боржників, вказаних к Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №290072025 від 29.07.2025 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21533 грн, з яких: 6100 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5215,50 грн - сума заборгованості за відсотками; 10217,50 грн - сума заборгованості за штрафом. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №32027-03/2025 від 15.03.2025 в розмірі 21533 грн. У зв`язку з даними обставинами ТОВ "ФК "ЄАПБ" змушено звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №32027-03/2025 в розмірі 21533 грн та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, згідно позовних вимог остання просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести у його відсутність, судове рішення прийняти з урахуванням та аргументів, викладених ним у відзиві на позовну заяву, позовні вимоги задовольнити частково, у межах, що визнані ним у відзиві. Згідно наявного в матеріалах справи відзиву, відповідач просить позов задовольнити частково, стягнути з нього 2500 грн тіла кредиту та відсотки лише за час дії договору, витрати на правничу допомогу зменшити до 500 грн, судовий збір покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Також останній вказав, що визнає заборгованість у розмірі тіла кредиту (2500 грн) та погоджується на сплату обґрунтованих відсотків. Однак категорично заперечує проти решти вимог. Вважає, що витрати адвоката в розмірі 4500 грн є неспівмірними, так як вони майже вдвічі перевищують тіло боргу (2500 грн), що суперечить принципам розумності. Вважає, що нарахування відсотків після закінчення строку договору є незаконним (Постанова Великої Палати ВС №444/951/15-ц). Позивач не має права нараховувати договірну ставку після завершення терміну кредиту. Ним було надіслано пропозицію позивачу закрити борг за 3000 грн, що перевищує тіло кредиту, проте позивач свідомо обрав шлях суду для штучного збільшення витрат. Відповідно до ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.03.2025 відповідач звернувся до ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" з метою отримання фінансового кредиту, у зв`язку з чим підписав заявку-анкету на отримання фінансового кредиту, про що свідчить її копія (а.с.13). Того ж дня відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту, про що свідчить його копія (а.с.11-12). Тоді ж між відповідачем та ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" було укладено договір про надання фінансового кредиту №32027-03/2025, про що свідчить його копія (а.с.6-10), за умовами якого сторони погодили наступні умови: - п.1.1. товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6100 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором; - п.1.2. кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 15.03.2025. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 12.07.2025; - п.1.4. за користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 610 грн ( що складає 10 % від суми кредиту). Тип процентної ставки: фіксована; - п.1.4.1. орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього договору складає 13298 грн; - п.1.6. кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5354 - 32xx - xxxx - 4392 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами; - п.2.2. видача кредитів клієнту-фізичній особі (надалі-клієнт) товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу "Інтернет", тобто через веб-сайт товариства: https://starfin.com.ua (надалі-сайт товариства); - п.2.21. після підписання договору товариство надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок клієнта за реквізитами банківської картки клієнта, зазначеної клієнтом в заявці та цьому договорі; - п.3.1. сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом та комісія за видачу кредиту здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, в дату платежу, який є невід`ємною частиною цього договору; - п.3.3. нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Комісія за видачу кредиту нараховується в процентному відношенні від суми виданого кредиту та підлягає сплаті позичальником в перший платіжний період, відповідно до Графіку платежів; - п.4.1.товариство має право: - п.4.1.1. вимагати від клієнта повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також виконання всіх інших зобов`язань за цим договором і додатками до нього; - п.5.3. у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. Даний договір було укладено в електронній формі. Відповідно до копії додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №32027-03/2025, укладеного 15.03.2025, - Графіку платежів (а.с.10-11) вбачається, що сторони погодили, що загальна вартість кредиту станом на 12.07.2025 становить 13298 грн, з яких: 6100 грн - сума кредиту; 6588 грн - проценти за коритування кредитом. ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, перерахувавши відповідачу на його банківський картковий рахунок № [NUMBER] кошти в сумі 6100 грн, про що свідчить копія повідомлення ТОВ "УПР" від 15.10.2025 Вих.№3426_251015152134 (а.с.14)). Відповідач же належним чином умови договору не виконував. Через неналежне виконання відповідачем його зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка згідно з наданим ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" розрахунком (а.с.15-16) станом на 29.07.2025 становить 21533 грн, з яких: 6100 грн - прострочене тіло; 5215,50 грн - прострочені відсотки; 10217,50 грн - штраф. 29.07.2025 між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу №29072025, про що свідчить його копія (а.с.16-20), відповідно до умов якого сторони погодили наступні умови: - п.1.1. за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управлінням кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. - п.1.2 перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до копії акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №29072025 від 29.07.2025, укладеного 29.07.2025 (а.с.21), вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 5995. Відповідно до копії витягу з Додатку №1 до договору факторингу №29072025 від 29.07.2025 - Реєстру боржників, сформованого 29.07.2025(а.с.22), позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №32027-03/2025 в розмірі 21533 грн, з яких: 6100 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5215,50 грн - сума заборгованості за відсотками; 10217,50 грн - сума заборгованості за штрафом. У зв`язку з невиконанням відповідачем його зобов`язань за кредитним договором №32027-03/2025 від 15.03.2025 представник позивача звернулася до суду з даним позовом. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ч.1-3 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №32027-03/2025 від 15.03.2025. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, оскільки не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. Щодо стягнення з відповідача неустойки суд зазначає наступне. Як вбачається із позовної заяви представник позивача просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 10217,50 грн. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В той же час, пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, законодавець визначив, що на період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь позикодавця штрафу. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. З огляду на вищевказані норми законодавства, відповідач, як позичальник є звільненим від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) штрафу. Тому його нарахування є незаконним. Відтак правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу в розмірі 10217,50 грн немає, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на заперечення відповідача щодо розміру нарахованних йому тіла кредиту та процентів, суд зазначає наступне. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості (а.с.15-16), проведений первісним кредитором, свідчить про те, що останній нараховував відповідачу проценти лише до 12.07.2025, тобто в межах строку кредитування. Водночас судом встановлено, що 09.04.2025 відповідачем були сплачені кошти в розмірі 3965 грн, які були спрямовані первісним кредитом на оплату процентів (1372,50 грн), комісії (610 грн) та штрафу (1982,50 грн). З огляду на те, що сплачені відповідачем 09.04.2025 кошти в розмірі 1982,50 грн були неправомірно в силу п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України зараховані на рахунок штрафу, тому сума в розмірі 54,90 грн мала б піти в оплату процентів, а решта 1927,60 грн ( 1982,50 грн - 54,90 грн = 1927,60 грн) - в оплату тіла кредиту. Відтак тіло кредиту з 10.04.2025 мало б зменшитись до 4172,40 грн ( 6100 грн - 1927,60 грн = 4172,40 грн). Беручи до уваги те, що строк кредитування складав 120 днів (до 12.07.2025), тому з врахуванням часткового погашення заборгованості (09.04.2025) за тілом кредиту та процентами, заборгованість відповідача станом на 12.07.2025 становить 7702,25 грн, з яких: 4172,40 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3529,85 грн - заборгованість за відсотками ( 4172,40 грн х 0,90 % х 94 дні ( період з 10.04.2025 до 12.07.2025) = 3529,85 грн). Тобто станом на 29.07.2025 (момент передачі прав вимоги від первісного кредитора до позивача) заборгованість відповідача перед первісним кредитором, з урахуванням періоду здійснених нарахувань останнім та проведених відповідачем оплат, мала б складати 7702,25 грн, з яких: 4172,40 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3529,85 грн - заборгованість за відсотками, а не 21533грн, як визначив первісний кредитор. Відтак твердження відповідача щодо нарахування йому процентів поза межами строку кредитування не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовано наявними в матеріалах справи доказами. Оскільки станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив, тому суд приходить до висновку, що з відповідача, як позичальника, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №32027-03/2025 від 15.03.2025 лише в розмірі 7702,25 грн, з яких: 4172,40 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3529,85 грн - заборгованість за відсотками. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 866,48 грн (2422,40 х 7702,25/ 21533= 866,48) (а.с.1). Доводи відповідача щодо неспівмірності витрат на професійну правову дромомогу не заслуговують на увагу, оскільки таких вимог позивач не пред`являє, зважаючи на відсутність відповідних доказів в матеріалах справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial