Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Основні процесуальні рішення та дії. 15.07.2025 позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить встановити факт, що [PERSON] не проживав постійно разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини та не прийняв спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. Ухвалою від 12.08.2025 відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 27.01.2026 закрито підготовче провадження. Ухвалою суду від 23.03.2026 постановлено про заочний розгляд справи. Узагальнені доводи позивача. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Заповіту мати не складала. Після неї спадкоємцями першої черги є дочка - позивачка, син відповідач та чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . Місце проживання відповідача зареєстровано за однією адресою із спадкодавцем, проте він фактично там не проживав та не прийняв спадщину. Необхідність встановлення факту позивач обґрунтовує бажанням успадкувати майно [PERSON] . В судовому засідання представник позивача підтримав вимоги позову. Узагальнені доводи відповідача. Відповідач викликався в судове засідання шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте вся поштова кореспонденція повернулася. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач відзиву не подав, в судове засідання не з`явився. Обставини, встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 07.03.1922 [PERSON] (позивачка) змінила прізвище на « [PERSON] », відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб 25.03.2005 на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про шлюб 05.12.2020 на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про народження [PERSON] та [PERSON] є також батьками відповідача [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади від07.03.2025 [PERSON] в період з 02.01.1979 по 22.11.2020 була зареєстрована на [ADDRESS] . Разом із нею зареєстровані: [PERSON] , з 02.01.1979 по теперішній час; [PERSON] , з17.10.1989 по теперішній час; [PERSON] , з 26.08.1994 по теперішній час; [PERSON] , з 20.04.2005 по теперішній час; [PERSON] , з 27.04.2010 по теперішній час. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. На підтвердження факту не проживання відповідача разом із спадкодавцем [PERSON] позивачем надано заяву мешканців будинку [ADDRESS] , справжність підписів яких засвідчена головою ОСББ «Затишний Н 2020». Такий факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Висновки суду. Позивачка просить встановити факт, що [PERSON] не проживав постійно разом з [PERSON] , на час відкриття спадщини. Від встановлення такого факту залежить розмір частки позивачки у спадковому майні після матері [PERSON] . При цьому, для висновку про прийняття спадщини на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України має значення факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не формальний факт спільної реєстрації місця проживання. На спростування факту спільного проживання відповідача з матірю позивачем надано достатні докази. Також судом враховано факт повернення поштової кореспонденції від відповідача за спірною адресою. З огляду на наведене позов підлягає задоволенню в частині встановлення факту не проживання відповідача з матір`ю. Вказаний факт достатній для висновку про неприйняття відповідачем спадщини в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України і окремо встановлювати рішенням суду таку обставину не має необхідності. Розподіл судових витрат. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн. Враховуючи факт задоволення позову судовий збір слід покласти на відповідача. З огляду на наведене суд,

Outcome: dismissed