Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» в особі представника Романенка М.Е., через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» Бараненковим Д.І. подано Заявку на отримання кредиту № 103480528. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки, ТОВ «Мілоан» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного договору № 103480528 від 31.05.2021 pоку, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 103480528 від 31.05.2021 pоку з ТОВ «Мілоан» (ЄДРПОУ: 40484607) та на підставі платіжного доручення відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7000,00 грн. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 14.09.2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 08Т, ТОВ «Мілоан» (ЄДРПОУ: 40484607) відступило право вимоги за Кредитним договором № 103480528 від 31.05.2021 pоку на користь ТОВ «Діджи фінанс» (ЄДРПОУ: 42649746), а відповідно ТОВ «Діджи фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 28021 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7000 грн; заборгованість за відсотками становить 21021 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн; заборгованість за пенею становить 0 грн. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, тому представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 28021,00 грн, судові витрати у справі та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 06.10.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 24.10.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Перепелиці В.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідач заперечує отримання грошових коштів на підставі кредитного договору та у розмірі, вказаному у позовній заяві. Надані позивачем до позовної заяви документи, в тому числі відомість про щоденні нарахування та погашення, за змістом яких відсутні відомості про здійснення зарахування кредитором на користь відповідача грошових коштів, не доводять факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку. Позивач на підтвердження перерахування кредитних коштів у розмірі 7 000 грн на рахунок відповідача долучає до матеріалів справи нібито платіжне доручення, зі змісту якого не можливо встановити повний номер платіжної картки та належність її відповідачу, оскільки дані останньої є частково зашифрованими. Крім того, вказане платіжне доручення також не містить відомості про платника та отримувача коштів, а отже, банківські реквізити позичальника є невизначеними всупереч вимогам Закону України «Про платіжні послуги». Отже, матеріали справи не містять належних та беззастережних доказів, що номер банківської картки, який вказаний як номер картки відповідача належить саме відповідачу. Крім того, позивач, у позовній заяві, зазначаючи про заборгованість за відсотками у розмірі 21021грн. не посилається на документи на підставі яких вона розрахована. Додана до позовної заяви відомість про щоденні нарахування та погашення, первинного кредитора ТОВ «Мілоан» є внутрішнім документом фінансової установи та не є первинним документом, який оформлений у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Також, представник зазначає, що у позові відсутнє посилання на належні та допустимі докази повідомлення позивачем відповідача про відступлення права грошової вимоги, про грошову вимогу, яка підлягає виконанню, що платіж має бути здійснений позивачу. Посилання у позовній заяві на надіслання відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги не містить фактичних даних щодо дати надіслання та доказів її одержання. Отже, з наведеного слідує, що у відповідача не виникло обов`язку здійснити платіж на користь позивача, оскільки закон пов`язує виникнення такого обов`язку саме з одержанням повідомлення про відступлення, яке відповідач не отримував. Також звертає увагу, що розмір витрат на правову допомогу не співмірний із ціною позову, оскільки сума заборгованості за тілом кредиту складає 7000 грн, тобто витрати на правову допомогу складають більше 70% тіла кредита. На підставі зазначено просила у задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі. 30.10.2025 року представником позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенком М.Е. через підсистему «Електронний суд» подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що договір про споживчий кредит № 103480528 від 31.05.2021 року був дійсно підписаний з ТОВ «Мілоан» саме відповідачем одноразовим ідентифікатором, та матеріали справи містять належні докази укладення даного правочину в електронній формі між відповідачем та ТОВ «Мілоан», наявна в матеріалах справи копія платіжного доручення № 28190743 від 31.05.2021 року є належним та допустимим доказом на підтвердження перерахування ТОВ «Мілоан» кредитних коштів відповідачу на умовах визначених договором про споживчий кредит № 103480528 від 31.05.2021 року, позивачем обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним договором, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань та матеріали справи містять належні та допустимі докази, що підтверджують факт відступлення права вимоги до відповідача від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за договором про споживчий кредит № 4622556 від 05.05.2021, а отже доводи представника відповідача, що позивачем не надано достатніх доказів переходу до нього права вимоги до відповідача за договором факторингу, є необґрунтованими та безпідставними. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 08.01.2026 року поновлено ТОВ «Діджи Фінанс» процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів. Задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенка М.Е. про витребування доказів. Витребувано у АТ «Універсал банк» наступні докази: інформацію чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № [NUMBER] в період з 31.05.2021 по 04.06.2021 з відображенням часу зарахування коштів; ідентифікаційні дані власника карткового рахунку № [NUMBER] , у тому числі, прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронно пошти тощо) та усі інші наявні відомості щодо даної особи. 20.01.2026 року на виконання вищевказаної ухвали від АТ «Універсал Банк» на адресу суду надійшла інформація, відповідно до якої на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку [NUMBER] та відкрито відповідний банківський рахунок. Також банком надано виписку по рахунку за період з 31.05.2021 по 04.06.2021. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 31.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №103480528 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Даний договір підписаний відповідачем електронним підписом 31.05.2021 (а.с.24-31). Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. 1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 7000.00 грн у валюті: Українські гривні. 1.3. Кредит надається строком на 30 днів з 31.05.2021 (строк кредитування). 1.4. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 30.06.2021. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 0.00 грн, яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово. 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 21.00 грн, які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. В додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 103480528 від 25.05.2021 року сторонами визначений графік платежів, згідно з яким позичальник мав повернути суму кредиту з нарахованими відсотками в розмірі 7021,00 грн, з яких 7000,00 грн - сума кредиту, 21,00 грн - проценти за користування кредитом (а.с.32). В додатку № 2 до договору про споживчий кредит № 103480528 від 25.05.2021 року міститься паспорт споживчого кредиту № 103480528, яким передбачено строк продовження кредитування на 3 дні зі сплатою комісії 3,00 % від суми поточного залишку кредиту, на 7 днів зі сплатою комісії 5,00 % від суми поточного залишку кредиту, на 15 днів зі сплатою комісії 10,00 % від суми поточного залишку кредиту (а.с.33-34). ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту (а.с.54). Крім того, 20.01.2026 на виконання ухвали суду від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку здійснено переказ коштів 31.05.2021 на суму 7000,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, відповідно до наданої представником позивача виписки, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №103480528 від 31.05.2021 станом на 29.08.2021 становить 28021 грн, з яких: за тілом 7000,00 грн; за відсотками 21021 грн; за комісією 0,00 грн; за пенею 0,00 грн (а.с.21-22). 14.09.2021 між ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт), було укладено Договір факторингу №08Т, відповідно до умов якого, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №08Т від 14.09.2021 (а.с.35-46). ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №103480528 від 31.05.2021 в сумі 28021 грн, з яких: за тілом 7000,00 грн; за відсотками 21021 грн. 25.07.2025 ТОВ «Діджин Фінанс» звернулось до [PERSON] з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором №103480528 від 31.05.2021. Проте відповідна вимога залишилася поза увагою боржника (а.с. 57-58). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом відхиляються доводи представника відповідача адвоката Перепелиці В.М. щодо ненадання позивачем достатніх доказів отримання [PERSON] суми позики, з огляду на таке. Факт надання ТОВ «Мілоан» грошових коштів в кредит [PERSON] на підставі кредитного договору № 103480528 підтверджується копією платіжного доручення 28190743, сформованого 31.05.2021, згідно якого ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] 7000,00 грн на картковий рахунок [NUMBER] , призначення платежу: кошти згідно договору 103480528. Суд звертає увагу, що платіжне доручення 28190743 від 31.05.2021 відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 06.11.2019 №127 (чинній на час формування зазначеного документа). Також факт зарахування коштів у розмірі 7000,00 грн на банківський рахунок позичальника [PERSON] , відкритий ним в АТ «Універсал Банк» підтверджено випискою із банківського рахунку [PERSON] , за період з 31.05.2021-04.06.2021, яка у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є первинним бухгалтерським документом, що була надана на вимогу суду та відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є належним та допустимим доказом факту зарахування грошових коштів позики на рахунок відповідача. Аналогічна оцінка банківських виписок з рахунків позичальника, як належних та допустимих доказів у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, наведена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 06 травня 2020 року у справі № 372/223/17, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 15 січня 2025 року у справі № 753/16762/15-ц. Відповідачем у свою чергу не доведено, що вказаний картковий рахунок йому не належить та він не отримував кредитні кошти. Враховуючи те, що суд встановив факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цим договором та факт його неповернення відповідно до умов вказаних у договорах та у строки, визначені сторонами, та доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 7000,00 грн є обґрунтованими. Доводи сторони відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення про зміну кредитора, суд відхиляє з огляду на наступне. Верховний Суд України у своїй постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 зробив висновок про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. За умовами кредитного договору строк кредитування було визначено 30 днів з 31.05.2021 по 30.06.2021. Положеннями п. 2.3 договору про споживчий кредит № 103480528 від 31.05.2021 року передбачено порядок пролонгації строку кредитування на пільгових або стандартних базових умовах. Згідно п. 2.3.1.1. договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства tengo.com.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Згідно п. 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно п. 3.3.2 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору. Таким чином, умовами договору № 103480528 від 31.05.2021 року передбачено два випадки збільшення строку кредитування - за ініціативою позичальника на пільгових умовах на періоди 3, 7 та 15 днів та на період до 60 днів у разі продовження користування позичальником кредитними коштами після завершення строку кредитування. Оскільки позичальник отримані кредитні кошти за договором від 31.05.2021 року у повній мірі не повернув та продовжив ними користуватися і після 30.06.2021 року, суд погоджується з розрахунком кредитної заборгованості, наданим стороною позивача у межах 60-денного строку нарахування, оскільки такий розрахунок узгоджується як з відомостями про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан», так і з умовами кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за процентами у розмірі 21021 грн, як визначено умовами п.2.3. кредитного договору. За викладених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 28021 грн, з яких: 7000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21021,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем були понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн сплаченого судового збору та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки, позовну заяву задоволено, судові витрати в розмірі 2422,40 грн сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, то слід зазначити наступне. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано, договір про надання правничої допомоги №42649746 від 05.05.2025 року, додаткова угода №103480528 до договору №42649746 про надання правничої допомоги від 05.05.2025 року, укладений між адвокатом Міньковською А.В. та ТОВ «Діджи Фінанс», детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 29.07.2025, відповідно до якого загальна вартість робіт становить 5000 грн, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серія КС №11306/10. На думку суду розмір витрат сторін на правову допомогу є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін. Клопотання про зменшення цих витрат відповідачем не заявлено. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Outcome: approved