Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 17 березня 2021 року у Московському районному у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 101. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17 березня 2021 року позивач разом з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано у Московському районному у м. Харкові відділі державної реєстрації цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №101. Подружнє життя не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, несхожості характерів та поглядів на життя. Внаслідок цих обставин в сім`ї часто виникали сварки та різні непорозуміння на побутовому грунті, які призвели до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування в шлюбі та збереження шлюбних відносин неможливе, строк на примирення просить не надавати. З моменту припинення шлюбно-сімейних відносин, а саме з травня 2022 року, позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням звернутись до органів РАЦС з метою розірвання шлюбу. Проте відповідач жодного разу у зазначені терміни та органи не з`явився, мотивуючи це відсутність часу, а згодом повідомив позивачку, що розірвати шлюб не бажає, перебування в шлюбних відносинах з позивачкою йому не заважає будувати майбутнє життя. Через відсутність згоди відповідача на розірвання шлюбу, позивач не має змоги звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану та розірвати шлюб, а тому єдиним способом захистити порушене право є звернення до суду. З травня 2022 року зв`язок між позивачем і відповідачем було повністю втрачено, подальше місце перебування відповідача, позивачу невідоме, відповідач на зв`язок не виходив. У зв`язку з чим позивач просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем - [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася , про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання вдруге не з`являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, в тому числі відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, судові повістки, які направлялися судом на адресу останнього відомого місця проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки відповідач суду не повідомив, процесуальним правом на подання відзиву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача у даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача та його представника, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Московському районному у м. Харкові відділі державної реєстрації цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №101, що знаходить своє підтвердження свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02 липня 2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Під час державної реєстрації позивач залишила своє дівоче прізвище " [PERSON] ". Від даного шлюбу у сторін дітей не має. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, бажання їх поновити в подружжя відсутнє, спільне господарство вони не ведуть. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд доходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд не вирішує, оскільки у позовній заяві позивач просить суд залишити судові витрати за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved