Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

ПозивачКП «Облводоканал» Запорізької обласної ради звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги (централізованого водопостачання), обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області від 14.03.2019 № 31, позивач із 01.05.2019 є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення м. Вільнянськ. Нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється за тарифами, встановленими Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.06.2019 № 1039, від 19.11.2019 № 2444, від 04.02.2020 № 283, від 16.12.2020 № 2499, від 22.12.2021 № 2846. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , який є власником домоволодіння. Будинок приєднаний до внутрішньобудинкової мережі централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідач користується комунальними послугами, але не виконує свої зобов`язання, не здійснює оплати за спожиті послуги, внаслідок чого за ним обліковується заборгованість у розмірі 5 305,40 грн. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.10.2025 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області від 14.03.2019 № 31, позивач із 01.05.2019 є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення м. Вільнянськ. Нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється за тарифами, встановленими Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.06.2019 № 1039, від 19.11.2019 № 2444, від 04.02.2020 № 283, від 16.12.2020 № 2499, від 22.12.2021 № 2846. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , який є власником домоволодіння. Будинок приєднаний до внутрішньобудинкової мережі централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідач користується комунальними послугами, але не виконує свої зобов`язання, не здійснює оплати за спожиті послуги, внаслідок чого за ним обліковується заборгованість у розмірі 5 305,40 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За положеннями ст. ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача на отримання вчасної та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Зокрема, нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється за тарифами, встановленими Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.06.2019 № 1039, від 19.11.2019 № 2444, від 04.02.2020 № 283, від 16.12.2020 № 2499, від 22.12.2021 № 2846. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). У постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 Верховний суд дійшов висновку, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж. їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст. ст. 319, 322 ЦК України, відповідальність щодо належного утримання майна несе власник цього майна або особа, що володіє іншими речовими правами щодо цього майна (зокрема, правом володіння). Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання за спожиті житлово-комунальні послуги (централізованого водопостачання та водовідведення), внаслідок чого має заборгованість у розмірі 5 305,40 грн. За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких підстав, суд приходить до беззаперечного висновку, що обставини позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved