Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

11.12.2025 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів, мотивуючи заяву тим, що 27.07.2018 Городоцьким районним судом Львівської області видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.07.2018. Згідно розрахунку заборгованості по оплаті аліментів станом на 01.12.2025 у ВП №59977633 така становить 78 916 грн. 25 коп. Згідно повідомлення №25664 від 05.12.2025 відомості про [PERSON] внесено до Єдиного реєстру боржників. Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 78 916 грн. 25 коп. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2025 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Яворській Н.І. Ухвалою судді від 15.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Сторонам роз`яснено їхні процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 10.02.2026 ухвалою Городоцького районного суду Львівської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 19.03.2026. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Козоріз О.О. позов підтримала в повному обсязі та з мотивів викладених у позовній заяві, проти постановлення заочного рішення у справі не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Проаналізувавши підстави позовної заяви, заслухавши представника позивачки, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з 10.09.2019 на виконанні у Городоцькому відділі ДВС у Львівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист №2/441/413/2018 від 27.07.2018 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.07.2018 до досягнення дитиною повноліття (а.с.13,15-16) Позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] внаслідок реєстрації шлюбу 14.08.2024 з [PERSON] , [INFO] (а.с.14) Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.12.2025, наданого державним виконавцем Городоцького ВДВС (а.с.17-18) за період з 01.01.2023 по 30.11.2025 така становить 78 916 грн. 52 коп. Вказаний факт не спростований відповідачем. Отже, [PERSON] систематично з моменту відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/441/413/2018 від 27.07.2018 здійснює сплату аліментів у неповному розмірі чим свідомо допускає заборгованість по ВП №59977633. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зазначена норма кореспондується із наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обовязків як передбачено у ч.4 ст.155 СК України. Ст.180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.182 СК України). У будь якому випадку аліменти є періодичним платежем і повинні сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 %. Тобто заборгованість за місяць (х кількість днів заборгованості х 1%). За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Позивачкою надано розрахунок заборгованості пені по аліментах за період з 01.01.2023 по 30.11.2025, який становить 78 916 грн. 52 коп. Суд погоджується із даним розрахунком, оскільки такий проведено із дотримання вимог СК України та вище вказаної позиції Верховного Суду, відповідачем такий розрахунок не спростований, інший не наданий. Згідно вимог ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки [PERSON] мав обов`язок сплачувати аліменти на утримання дочки за рішенням суду, однак допустив прострочення сплати таких, сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.12.2025 становить 78 916 грн. 25 коп., а розмір пені не може перевищувати 100 % заборгованості, з відповідача слід стягнути в користь позивачки пеню за порушення аліментних зобов`язань в розмірі, що дорівнює сумі заборгованості станом на грудень 2025 року, тобто 78 916 грн. 25 коп. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За положеннями частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням наведеного та відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки 3 000 грн. документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу (а.с.19-24) Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», такий слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved