Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2020 справу розподілено головуючому судді [PERSON] . Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва [PERSON] від 05.03.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва [PERSON]. від 05.03.2021 було задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 2491 від 01 червня 2021 року, цивільну справу № 758/12826/20 передано судді Скрипник О.Г., оскільки суддю [PERSON]. звільнено з посади судді згідно рішення Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08 квітня 2021 року «Про звільнення [PERSON] з посади судді Подільського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку». Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 02 червня 2021 року справу було прийнято до провадження. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 02 листопада 2021 року задоволено частково клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 12 квітня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 22 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024, цивільну справу № 758/12826/20 (номер провадження) передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., оскільки суддю Скрипник О.Г. відраховано зі штату Подільського районного суду м. Києва, згідно Наказу № 3/02-02 від 11 січня 2024 року «Про відрахування зі штату Подільського районного суду м. Києва». Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 06.07.2006 між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» було укладено договір № 2706/07/06/88-269 про надання споживчого кредиту, відповідного до якого банк зобов`язується надати [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 56 000 тисяч доларів США. В забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» 06.07.2006 було укладено іпотечний договір, яким [PERSON] - іпотекодавець передала в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» - іпотекодержателю належне їй на праві власності майно: квартиру під номером [ADDRESS] . 19.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи» та внесено відповідний запис на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51399683 від 29.02.2020. Позивачка вважає такі дії по державній реєстрації права власності належній їй квартири на третіх осіб протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними з підстав, викладених у позові. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шапченко М.I. державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори 04.12.2001. 06.07.2006 [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» уклали кредитний договір предметом якого є грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 56 000 тисяч доларів США. За умовами договору банк надав [PERSON] у вигляді кредитної лінії, що поновлюється, у готівковій формі грошові кошти в розмірі 56 000 тисяч доларів США на строк з 06.07.2006 по 06.07.2016. Згідно п.1.1. Кредитного договору кредит надається лише після підписання іпотечного договору. Відповідно на забезпечення основного зобов`язання (кредитний договір) 06.07.2006 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] (іпотекодавець) передала в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержатель) належне їй на праві власності майно: квартиру під номером [ADDRESS] . Іпотечний договір посвідчено Морозовою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №з-274. Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» є іпотекодержателем по договору іпотеки, укладеного між банком та [PERSON] 16.07.2013 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Михайленком С.А. здійснено державну реєстрацію обтяжень. Предметом обтяження є квартира [ADDRESS] ., особа майно якої обтяжуються: [PERSON] . Підставою для державної реєстрації обтяження стала постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 33768266, виданий 09.07.2013, видавник: Відділ державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві. 19.02.2020 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Михайленком С.А. здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи». Підставою для державної реєстрації стали: іпотечний договір, посвідчений Морозовою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № з-274, повідомлення про звернення стягнення, серія та номер 1236, виданий 23.08.2019, видавник: ТОВ «Кредитні ініціативи». На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 51399683 від 29.02.2020 приватним нотаріусом Михайленком С.А. внесено відповідний запис. Позивач зазначає, що вона не укладала із ТОВ «Кредитні Ініціативи» будь-яких договорів і їй невідомо щодо того, як ТОВ «Кредитні Ініціативи» на підставі іпотечного договору посвідченого Морозовою С.В, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № з-274 звернуло стягнення на її квартиру. В той же час вказаний іпотечний договір укладався як забезпечення виконання зобов`язань позичальником [PERSON] перед банком по кредитному договору № 2706/07/06/88-269 про надання споживчого кредиту, відповідного до якого банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 56 000 тисяч доларів США. Отже, позивачка може припускати, що звернення стягнення на предмет іпотеки і яка є єдиним постійним місцем проживання відбулося у зв?язку із наявністю заборгованості у [PERSON] по вище згадуваному кредитному договору. Також позивач звертає увагу на те, що набуття права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет іпотеки відбулося під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Позивачем зазначається, що вона не має у власності іншого нерухомого майна, квартира [ADDRESS] є постійним місцем її проживання. Дана квартира складається з трьох жилих кімнат, загальна площа квартири - 62,60 кв. м, жила площа квартири - 41.40 кв.м., а отже квартира підпадає під вимоги Закону України «Про «мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відтак на неї не може бути звернуто стягнення. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року задоволено клопотання позивача та витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць Інни Олександрівни належним чином посвідчені копії: договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» посвідченого ПНКМНО Заєць І. О. (зареєстровано в реєстрі за № 6907), всіх документів, які стосуються договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» посвідченого ПНКМНО Заєць І. О. (зареєстровано в реєстрі за № 6907), документів на підставі яких було здійснено нотаріальне посвідчення договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» посвідченого ПНКМНО Заєць І. О. (зареєстровано в реєстрі за № 6907), всіх документів, які містяться в матеріалах нотаріальної справи сформованої у зв`язку із посвідченням договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» посвідченого ПНКМНО Заєць І. О. (зареєстровано в реєстрі за № 6907), у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксани Вікторівни належним чином посвідчені копії: договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» посвідченого ПНКМНО Мироник О. В. (зареєстровано в реєстрі за № 2187), всіх документів, які стосуються договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» посвідченого ПНКМНО Мироник О. В. (зареєстровано в реєстрі за № 2187), документів на підставі яких було здійснено нотаріальне посвідчення договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» посвідченого ПНКМНО Мироник О. В. (зареєстровано в реєстрі за № 2187), всіх документів, які містяться в матеріалах нотаріальної справи сформованої у зв`язку із посвідченням договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» посвідченого ПНКМНО Мироник О. В. (зареєстровано в реєстрі за № 2187), у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича належним чином посвідчені копії: всіх документів на підставі яких ПНКМНО Михайленком С. А., прийнято рішення, як державним реєстратором про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 51399683 від 29.02.2020 за яким право власності на квартиру [ADDRESS] належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», всіх документів, які стосуються прийняття ПНКМНО Михайленком С. А., рішення, як державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 51399683 від 29.02.2020 за яким право власності на квартиру [ADDRESS] належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Київського державного нотаріального архіву належним чином посвідчені копії документів, які були передані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною до Київського державного нотаріального архіву за 2012 рік, а саме: договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» посвідченого ПНКМНО Мироник О.В. (зареєстровано в реєстрі за № 2187), всіх документів, які стосуються договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» посвідченого ПНКМНО Мироник О.В. (зареєстровано в реєстрі за № 2187), документів на підставі яких було здійснено нотаріальне посвідчення договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» посвідченого ПНКМНО Мироник О.В. (зареєстровано в реєстрі за № 2187), всіх документів, які містяться в матеріалах нотаріальної справи сформованої у зв`язку із посвідченням договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» посвідченого ПНКМНО Мироник О.В. (зареєстровано в реєстрі за № 2187), належним чином посвідчені копії документів, які були передані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць Інною Олександрівною до Київського державного нотаріального архіву за 2012 рік, а саме: договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» посвідченого ПНКМНО Заєць І.О. (зареєстровано в реєстрі за № 6907), всіх документів, які стосуються договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» посвідченого ПНКМНО Заєць І.О. (зареєстровано в реєстрі за № 6907), документів на підставі яких було здійснено нотаріальне посвідчення договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» посвідченого ПНКМНО Заєць І.О. (зареєстровано в реєстрі за № 6907), всіх документів, які містяться в матеріалах нотаріальної справи сформованої у зв`язку із посвідченням договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» посвідченого ПНКМНО Заєць І.О. (зареєстровано в реєстрі за № 6907). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів з Національного банку України. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» для огляду в судовому засіданні оригінали: конверту та довідки про причини повернення поштового відправлення, копії яких знаходяться на а. с. 70 матеріалів справи №758/12826/20, конверту та довідки про причини повернення поштового відправлення, копії яких знаходяться на а. с. 72 матеріалів справи №758/12826/20, договору факторингу №15 від 28 листопада 2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» з додатком, копія якого знаходиться на а. с. 73-100 матеріалів справи №758/12826/20, договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року (з додатком до договору) укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» посвідченого ПНКМНО Заєць І.О. (зареєстровано в реєстрі за №6907), копія якого знаходиться на а. с. 101-106 матеріалів справи №758/12826/20, договору факторингу від 28 листопада 2012 року укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», копія якого знаходиться на а. с. 107-124 матеріалів справи №758/12826/20, договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» посвідченого ПНКМНО Мироник О.В. (зареєстровано в реєстрі за №2187) , копія якого знаходиться на а. с. 125-160 матеріалів справи №758/12826/20. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року відмовлено у задоволені клопотання представника позивача про об`єднання справ в одне провадження. 16.06.2021 на адресу Подільського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що сторони іпотечного договору, якими є позивач та відповідач, погодили, що у разі неналежного виконання умов кредитного/іпотечного договорів, у кредитора виникає право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку». 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, за умовами якого до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 06.07.2006 № 2706/07/06/88-29 та іпотечним договором від 06.07.2006. 28.11.2012 між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, за умовами якого новий кредитор набув усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитним договором та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом звернення стягнення за зобов`язаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення. Окрім цього, відповідачем зазначається, що 06.09.2019 на адресу позивача зазначену у іпотечному договорі, направлялось повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання від 23.08.2019 №1236, в якому поряд з вимогою про усунення порушень кредитного договору зазначено, що у випадку невиконання вказаної вимоги банк застосує своє право на позасудове врегулювання шляхом прийняття у власність предмету іпотеки. Також зазначають про те, що позивачем не надано жодних доказів відсутності у неї чи у власності її чоловіка іншого житла. 02.11.2021 на адресу Подільського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 08.01.2024 на адресу Подільського районного суду м. Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.06.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.02.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.02.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Льовочкіна В.М. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, просила суд відмовити в їх задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Положеннями ст. 55 Конституції України визначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 по справі №924/316/21 вказано, що наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 06.07.2006 між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» було укладено договір № 2706/07/06/88-269 про надання споживчого кредиту, відповідного до якого банк зобов?язується надати [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 56 000 тисяч доларів США. В забезпечення виконання основного зобов?язання за кредитним договором між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» 06.07.2006 було укладено іпотечний договір, яким [PERSON] - іпотекодавець передала в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» - іпотекодержателю належне їй на праві власності майно: квартиру під номером [ADDRESS] . 19.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи» та внесено відповідний запис на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51399683 від 29.02.2020. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Так, частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Із зазначеними положеннями у повній мірі кореспондуються приписи частини першої статті 316 ЦК України, якою передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У відповідності до частини першої статті 575 ЦК України окремим видом застави є іпотека (застава нерухомого майна). Відповідно до частини першої статті першої Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно приписів частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно із частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. За змістом статті 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції на момент виникнення спірних правовідносин сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). 07 червня 2014 року набрав чинності Закон № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Таким чином Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотеко держателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на таке відчуження. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а сформувала правовий висновок, за яким норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюються як на судовий так і на позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім цього, у вищезазначеній постанові ВП ВС від 20.11.2019 № 802/1340/18-а зазначається, що у цій справі суд касаційної інстанції погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що спірна квартира, яка використовується позивачем як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на підставі дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі шляхом реєстрації права власності за відповідачем як забезпечення виконання позивачем умов кредитного договору, укладеного в іноземній валюті. Матеріалами справи підтверджено, що спірне домоволодіння підпадало під дію мораторію, оскільки виступало предметом іпотеки за споживчим кредитом наданим в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника, має загальну площу 62,60 кв. м, жила площа квартири - 41,40 кв.м і не перевищує 140 квадратних метрів для квартири. Протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», іншого нерухомого жилого майна у власності позивачів не має, що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 15.06.2020 № 212446920. Матеріалами справи доведено, що право власності на предмет іпотеки зареєстровано на підставі іпотечного договору та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки від 23.08.2019 року. Зі змісту даного повідомлення вбачається, що в ньому зазначено лише про наявну заборгованість по кредитному договору, проте не вказано вартість предмета іпотеки. Окрім цього, не подано доказів, які б підтверджували надсилання та отримання позивачами результатів оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, що така погоджувалась з власниками майна, що є порушенням статті 37 Закону України «Про іпотеку», оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною при зверненні стягнення на предмет іпотеки. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі №306/2053/16 У Законі № 1304-VII відсутнє чітке розмежування, за якого можливо визначити, чи використовує громадянин заставлене майно як постійне місце проживання, тому надаючи правову оцінку спірній ситуації суд виходить з наступного. Згідно із частинами першою, шостою статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Разом з цим, відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. . Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. За змістом положень статті 29 Цивільного кодексу України та статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа може мати декілька місць проживання, однак особа сама визначає яке з них використовується нею як постійне місце проживання. Наявні в матеріалах справи дані свідчать про те, що позивач постійно проживає за даною адресою, відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи № 12883349 від 10.08.2020 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . При цьому представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів реєстрації місця проживання позивачів за іншою адресою та наявності у позивачів іншого житла, яке використовується останніми як їх постійне місце проживання. Таким чином, за наслідками прийнятих державним реєстратором рішень про проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за відповідачем на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом № 1304-VII. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховую вищевикладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що позивачем доведено, що оспорюваними договорами порушуються її права та інтереси, тому позовні вимоги слід задовольнити. Згідно п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Outcome: approved