Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 10 червня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений Договір №2503396 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти (далі - кредит) у розмірі 5500 грн. Згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов`язувався повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Позивач зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, однак відповідач не виконав належним чином умови договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 16 368 грн. Згідно з договором відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 від 26 лютого 2021 року, ТОВ «Авентус Україна» передало свої вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Станом на момент подачі позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем складає 16 368 грн, зокрема: заборгованість за тілом кредиту - 5500 грн, заборгованість за процентами - 10 868 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн. Ухвалою від 04 лютого 2026 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 25 лютого 2026 року. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про надходження на рахунок банківської картки № [NUMBER] коштів в розмірі 5500 грн. 25 лютого 2026 року судове засідання було відкладено на 17 березня 2026 року у зв`язку з ненадходженням витребуваних судом доказів від АТ КБ «ПриватБанк». В судове засіданні представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі (а.с.5). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, відзиву не подав, судові повістки, які направлялись за його зареєстрованим місцем проживання повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.23-24, 30-31). Крім того, 11.03.2026 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик [PERSON] до суду (а.с.32). Відповідно до положень п. 4 ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 10 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №2503396 про надання споживчого кредиту, який підписано позичальником із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором М810197. Відповідно до умов зазначеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5500 грн строком на 14 днів. Дата повернення кредиту визначається графіком платежів, що є Додатком №1 до договору. Згідно з пунктом 1.5 договору, процентна ставка є фіксованою. Відповідно до підпункту 1.5.1 договору, знижена процентна ставка становить 1,81 % на день від суми кредиту та застосовується в межах строку кредитування, визначеного пунктом 1.4 договору, за умови повного погашення кредитної заборгованості у зазначений строк або протягом трьох календарних днів після його закінчення. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % на день та застосовується у разі невиконання умов для застосування зниженої ставки, а також у межах продовженого строку користування кредитом і в період прострочення, але не більше ніж протягом 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. Відповідно до пункту 2.1 договору, кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку № [NUMBER] або іншу платіжну картку, реквізити якої надані відповідачем. Судом також встановлено, що 10 червня 2020 року відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Додаток №1 до договору (графік платежів) та паспорт споживчого кредиту, які містять істотні умови кредитування. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором №2503396 від 10.06.2020 виконало належним чином, перерахувавши 10.06.2020 відповідачу грошові кошти у розмірі 5500 грн, що підтверджується листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №6514-ВП від 16.12.2025 року та інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260216/70908-БТ від 21.02.2026 року, отриманою на запит суду. Водночас відповідач, у порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконав. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором №2503396 від 10.06.2020, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 16368,00 грн, з яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10868,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами. 26 лютого 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами згідно з реєстром боржників, у тому числі за договором №2503396 від 10.06.2020, укладеним із [PERSON] , в обсязі та на умовах, що існували на момент відступлення. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником ТОВ «Авентус Україна» за вказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 від 26.02.2021, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у розмірі 16 368,00 грн. 08 січня 2026 року позивач направив відповідачу досудову вимогу про погашення заборгованості, яка залишена без виконання, у зв`язку з чим заборгованість не погашена. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти, на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані кредитодавцем грошові кошти. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже з матеріалів справи вбачається, що Договір №2503396 про надання споживчого кредиту від 10.06.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений у відповідності до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 2503396 про надання споживчого кредиту від 10.06.2020 року в сумі 16368,00 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 5500 грн; заборгованість за процентами 10868 грн. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно первісному кредитору, ТОВ «Авентус Україна», а згодом і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що права позивача порушені відповідачем [PERSON] , а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (безготівковий переказ в національній валюті) №1339 від 09.01.2026 року (а.с.6). У зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені на оплату судового збору. Окрім того, позивачем при подані позову заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн. Згідно з ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000 грн. позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, який укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», в якому визначено вартість наданих послуг за 1 справу в сумі 8000,00 грн; копію ордера серії ВС №1381377 на надання правничої допомоги ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» адвокатом Усенко М.І. від 02.07.2025; акт №279 наданих послуг від 12.01.2026, згідно з яким АО «Апологет» надало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» послуги у справі про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором на загальну суму 8000,00 грн; детальний опис наданих послуг до акту № 279 від 12.01.2026 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025. Частина 4 ст. 137 ЦПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням викладених вище вимог закону до визначення розміру витрат на правову допомогу, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, рівень складності та категорію справи, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом позивачу послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд,

Outcome: approved