Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 21 224,02 гривень, а також судового збору в розмірі 2662,40 гривень. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 24 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1451-3220, за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у сумі 7900 гривень, на строк кредитування - 30 днів, базовий період 15 днів, комісія за видачу кредиту - 28,00 % від суми кредиту, процентна ставка 0,01 % в день. Також Додатковою угодою №1 від 02.10.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії №1451-3220 від 24.09.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 000 гривень. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 18.12.2025 року у неї утворилася заборгованість у розмірі 21 224,02 гривень до якої входить: 11 900 грн. - заборгованість за кредитом, 42,02 грн. - заборгованість за процентами, 3332,00 грн. - заборгованість по комісії; 5950 грн. -заборгованість по штрафам. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, а саме 21 224,02 гривень та судові витрати. Ухвалою від 17.02.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи вважається повідомленою своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч.7, п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України (за зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем проживання), та відмовилася отримати судову повістку, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України. Причини неявки в суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не подавала. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою було укладено електронний договір про надання кредиту №1451-3220, за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у сумі 7900 гривень, на строк кредитування - 30 днів, базовий період 15 днів, комісія за видачу кредиту - 28,00 % від суми кредиту, процентна ставка 0,01% в день. Договір було підписано одноразовим ідентифікатором надісланим кредитодавцем позичальниці «А7394» (а.с.33-42). Відповідно до п.3.10 договору, укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентним за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенню ч.12,11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріпленими власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та правил (а.с.34). Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) є невід`ємною частиною цього договору (а.с.25-32). 02 жовтня 2024 року укладено додаткову угоду в електронній формі до Договору про надання кредиту № 1451-3220, згідно якої кредитодавець зобов`язується надати позичальнику додатковий кредит у сумі 4000 грн. та продовжити строк кредитування на 30 днів, з урахуванням цього строк кредитування за Договором становить 38 днів, комісія за видачу кредиту 2212 грн.; стандартна ставка: 0,945% за кожен день користування Кредитом. Додаткову угоду та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача підписано відповідачем 02 жовтня 2024 року електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором «А0508» (а.с.20-21) Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту №1451-3220 від 24 вересня 2024 року, [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 7900 грн., перерахування яких підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на карту отримувача (відповідача) вказану відповідачем в особистому кабінеті та 02 жовтня 2024 року у розмірі 4000 грн., перерахування яких підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на карту отримувача (відповідача) вказану відповідачкою в особистому кабінеті (а.с. 19,23,24). У порушення умов договору, відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 18.12.2025 року у неї утворилася заборгованість у розмірі 21 224,02 гривень до якої входить: 11 900 грн. - заборгованість за кредитом, 42,02 грн. - заборгованість за відсотками, 3332 грн. - заборгованість по комісії; 5950 грн. - заборгованість по штрафам., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с.13-18). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11 900 грн., відсотків у розмірі 42,02 грн. та комісії в розмірі 3 332 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується нарахування позивачем штрафів у розмірі 5950 гривень, то суд виходить з такого. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IXта набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено залишок штрафів за порушення відповідачкою грошового зобов`язання за кредитним договором №1451-3220 у розмірі 5950 гривень. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, оскільки штраф нарахований відповідачці у період дії в країні воєнного стану. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, а саме, з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором №1451-3220 від 24.09.2024 року у розмірі 15 274,02 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11 900 грн., відсотків у розмірі 42,02 грн. та комісії в розмірі 3 332 грн. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп., з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, а тому з відповідачки на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить стягнути із відповідачки 21 224,02 грн., проте судом задоволено позов про стягнення 15 274,02 грн, що становить 71,97 %. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: (2 662 грн. 40 коп. * 71,97 %) = 1 916,02 грн.

Outcome: partial