Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради звернулось з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої 32000 гривень надміру перерахованих коштів у вигляді допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі, та 3028 гривень витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 квітня 2022 року відповідачу за її заявою була призначена щомісячна адресна допомога, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, однак, в серпні 2023 року при надходженні до управління даних верифікації про одержувачів соціальних допомог, було з`ясовано, що житло відповідача не зруйноване та не перебуває в районі проведення бойових дій або в тимчасовій окупації. Враховуючи це, а також той факт, що територія, з якої переселилась відповідач, з травня 2022 року не відноситься до переліку територій, які розташовані в районі проведення воєнних дій або перебувають в тимчасовій окупації, рішенням позивача від 18 серпня 2023 року відповідачу було припинено виплату допомоги, але безпідставно отриману виплату за період з 01 травня 2022 року по 31 серпня 2023 року відповідач добровільно не повернула, тому позивач звернувся до суду для стягнення безпідставно виплаченої суми грошових коштів. Ухвалою суду від 03 грудня 2025 року постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13 січня 2026 року ухвалою суду до участі у справі було залучено правонаступника позивача - департамент соціальної політики Житомирської міської ради. Учасники справи в судове засідання не з`явились; представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі; відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог і розгляд справи провести без її участі. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 березня 2022 року [PERSON] , [INFO] , подала заяви до управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і цього ж дня її було взято на облік, як внутрішньо переміщену особу. Вказані обставини підтверджуються копіями заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 29 березня 2023 року (а.с.12), заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1826-5000553818 від 29 березня 2022 року (а.с.14) та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1826-5000553818 від 29 березня 2022 року (а.с.13). Рішенням управління соціального захисту населення Богунського району від 07 квітня 2022 року [PERSON] призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року в розмірі 2000 гривень, що підтверджується копією цього рішення (а.с.11). Рішенням управління соціального захисту населення Богунського району від 18 серпня 2023 року припинено нарахування та здійснення відповідачу виплати допомоги, призначеної на період з 01 травня 2022 року по 31 серпня 2023 року, що підтверджується копією цього рішення (а.с.8). 03 липня 2025 року управлінням соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради надіслано Ірині Комар претензію про повернення до 31 липня 2025 року надміру виплачених коштів допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання за період з 01 травня 2022 року по 31 серпня 2023 року в розмірі 32000 грн., що підтверджується копією претензії (а.с. 6). Перевіряючи правомірність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на таке. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Підпунктом 1 пункту 1 Постанови кабінету міністрів України №457 від 16 квітня 2022 року установлено, що для підтримки окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, надається внутрішньо переміщеним особам, відомості про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, - допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам». Згідно з абзацами першим-третім пункту 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332 (надалі - Порядок), допомога призначається внутрішньо переміщеним особам: які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінрозвитку (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації; у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр пошкодженого та знищеного майна) (за технічної можливості), або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації. Згідно з пунктом 3 Порядку, в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 14 квітня 2022 року, надається починаючи з березня 2022 року. Абзацом другим пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 р. №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством розвитку громад та територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Протягом зазначеного позивачем періоду часу Міністерством розвитку громад та територій не видавався нормативний акт, відповідно до якого населений пункт, з якого перемістилась відповідач, був включений до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Також матеріли справи не містять доказів, на підтвердження того, що внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України було знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) житлове приміщення відповідача. Отже, з урахування досліджених доказів, суд дійшов переконання, що відповідачем були безпідставно отримані кошти допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання за період з 01 травня 2022 року по 31 серпня 2023 року в розмірі 32000 грн. Однак, суд зважає і на таке. Пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України визначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Велика Палата Верховного Суду у свої й постанові від 16 січня 2019 по справі №753/15556/15 дійшла висновку, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Відповідно до частини першої статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідач безпідставно отримала допомогу з огляду на те, що житло відповідача не зруйноване та не перебуває в районі проведення бойових дій або в тимчасовій окупації, а територія, з якої переселилась відповідач, з травня 2022 року не відноситься до переліку територій, які розташовані в районі проведення воєнних дій або перебувають в тимчасовій окупації. Звертаючись до позивача, [PERSON] зазначила в своїх заявах, що вона перемістилась до міста Житомир з села Селець Коростенського району Житомирської області, що збігається зі змістом наданої позивачем та дослідженої судом копії паспорта серії [NUMBER] громадянки України [PERSON] (а.с. 15). Пунктом 8 Порядку, в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, визначено, що перевірка відомостей, зазначених внутрішньо переміщеною особою в заяві, проводиться під час формування та подання заяви засобами Порталу Дія. Отже, суд дійшов переконання, що відповідачем для отримання допомоги було надано достовірну інформацію, на підставі якої позивач мав можливість прийняти правомірне рішення. В позовній заяві позивач зазначив, що територія, з якої переселилась відповідач, з травня 2022 року не відноситься до переліку територій, які розташовані в районі проведення воєнних дій або перебувають в тимчасовій окупації. З огляду на відкритий доступ до інформації щодо переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, суд вважає, що позивач мав можливість припинити нарахування та виплату допомоги відразу після оприлюднення відповідного нормативного акту. Також судом встановлено, що нарахована відповідачу допомога відповідає розміру, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332, тобто, при її нарахуванні не було допущено рахункових помилок. Крім цього, позивачем не надано суду доказів того, що [PERSON] для отримання допомоги зазначила про те, що її житло зруйноване. Отже, позивачем не надано суду доказів, які би поза розумним сумнівом підтверджували, що при визначенні розміру допомоги на проживання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи, було допущено рахункову помилку, або того, що [PERSON] , як набувач вказаної допомоги, діяла недобросовісно. На підставі викладеного суд дійшов переконання, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень 00 копійок, який за правилами статті 141 ЦПК України покладається на позивача й відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed