Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Адвокат Козар М.В. в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: шлюб, зареєстрований 30.08.2014 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 196, розірвати. На обґрунтування позову зазначено, що з 30.08.2014 [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з липня 2024 року через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, шлюб між сторонами є формальним. Примирення не можливе. Спільні малолітні діти сторін проживають з позивачкою, спір щодо цього відсутній. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 14.01.2026 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. 17.02.2026 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 08:45 год. 17.03.2026. 17.03.2026 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Козар М.В. до суду не прибули, адвокат Козар М.В. в позовній заяві звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2236046 від 13.01.2026, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 30.03.2023 знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Судова кореспонденція є офіційною, тому повинна надсилатися саме за адресою зареєстрованого місця проживання або, як виняток, на адресу, зазначену самим учасником справи - адресатом (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). Суд направляв на останню відому адресу реєстрації відповідача копію ухвали про відкриття провадження з копіями позовної заяви та доданих до неї документів, однак судова кореспонденція повернувся до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній». Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд даної справи, 22.01.2026 та 17.02.2026 суд розмістив оголошення для відповідача про розгляд даної справи на офіційному сайті судової влади. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи, незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача [PERSON] дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до положень статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, судом не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даними свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 196, підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2014. (а. с. 7) Від шлюбу сторони мають двох спільних малолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а. с. 7 з. с. - 8) Судом установлено, що шлюбні стосунки та виконання обов`язків подружжя, передбачених статтями 54, 55 Сімейного кодексу України, фактично припинені. За таких обставин, оскільки позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] відзиву із запереченням проти позовної заяви не надав, чим виявив байдуже ставлення до збереження сім`ї, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд дійшов висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 1 331,20 грн за подання позовної заяви.

Outcome: approved