Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим між сторонами втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. На даний момент спільне господарство між сторонами не ведеться, шлюб набув формальних ознак. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. У судове засідання 17.03.2026 року сторони не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Огороднік І.М. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання повістки на адресу місця реєстрації. Також, на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини, що сторони зареєстрували шлюб 29.06.2002 року у Другому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 234. Свідоцтво про шлюб [NUMBER] , видане повторно. Однією сім`єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на день прийняття судом рішення є повнолітніми. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved