Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

До суду звернулись [PERSON] та [PERSON] із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області та просять визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: 1/12 частку у праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7422410100:01:002:2181; площа - 0,1000 га; цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 1/12 частку у праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7422410100:01:002:2182; площа - 0,0003 га; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; 1/12 частку у праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7422410100:01:002:2180; площа - 0,1000 га; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: 1/12 частку у праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7422410100:01:002:2181; площа - 0,1000 га; цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 1/12 частку у праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7422410100:01:002:2182; площа - 0,0003 га; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; 1/12 частку у праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7422410100:01:002:2180; площа - 0,1000 га; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті матері позивачі прийняли спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Позивачі зазначають, що після придбання їхнім батьком було придбано за договором купівлі продажу від 10.10.2003 № 3429 частини житлового будинку з господарськими будівлями та трьох земельних ділянок. Під час купівлі земельних ділянок у попередніх власників буди державні акти на право власності на землю, що відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14.06.1994 № 18/5 були приєднані до примірника угоди і залишилися у справі нотаріальної контори. Після укладення договору покійний батько позивачів разом із своєю співвласницею повинні були звернутися до відповідних органів за виготовленням нового правовстановлюючого документу на землю, що не було зроблено батьком. На думку позивачів договір купівлі-продажу від 10.10.2003, укладений між продавцем [PERSON] і покупцями [PERSON] та [PERSON] є чинним, він не відмінений і не скасований. З огляду на наведене, позивачі вважають, що їхній батько цілком правомірно набув право власності на земельні ділянки, а тому підлягають до спадкування за законом. Ухвалою суду від 12.12.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Згідно ухвали суду від 11.02.2026 підготовче провадження у справі було закрито справу призначено до судового розгляду. Від відповідача 30.01.2026 до суду надійшла заява, в якій Корюківська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. Отже, відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Позивачі у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про слухання справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Корюківської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у заяві просила розглянути справу за відсутності представника Корюківської міської ради. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлена про розгляд справи. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] в м. Корюківка, Корюківського району, Чернігівської області де на даний час зареєстрована і проживає, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 24.05.1996. [PERSON] , народилась [INFO] в м. Корюківка, Корюківського району, Чернігівської області де на даний час зареєстрована і проживає, що підтверджується ID-карткою № [NUMBER] від 27.05.2022, Орган, що видав 7420, та довідкою про реєстрацію місця проживання. Батьками позивачів є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджуються свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] від 20.04.1977 та свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] від 12.04.1983. Батько позивачів [PERSON] помер [INFO] у віці 51 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2006 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 186. За життя батька ним було укладено договір купівлі-продажу від 10.10.2003 № 3429, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] , від імені якої діє мати [PERSON] придбали у [PERSON] будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки, що знаходяться в [ADDRESS] . Земельні ділянки належали продавцю на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії 1-ЧН № 011285, серії 1-ЧН № 011388. До даних державних актів входили наступні земельні ділянки: кадастровий номер 7422410100:01:002:2181, площа - 0,1000 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; кадастровий номер 7422410100:01:002:2182, площа - 0,0003 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 7422410100:01:002:2180, площа - 0,1000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] не отримав документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Мати позивачів [PERSON] померла [INFO] у віці 52 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2008 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області Україна, актовий запис за № 136. До спадкового майна належала частка в праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом № 1395, № 1396 від 22.05.2025, видані державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. 1/12 частку у праві власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди. Щодо видачі свідоцтв на 1/12 частки в праві власності на земельні ділянки кадастрові номери 7422410100:01:002:2181, 7422410100:01:002:2182, 7422410100:01:002:2180 то державним нотаріусом були винесені постанови від 22.05.2025 № 744/02-31, № 743/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмова нотаріуса мотивована тим, що оскільки [PERSON] не зареєстрував право власності на земельні ділянки таке право у нього не виникло, а тому вказані земельні ділянки не можуть бути успадковані. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України в редакції, що діяла на момент укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок та до смерті батька позивачів право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною 1 ст. 126 ЗК України було передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 4.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України 02.07.2003 N 174, який діяв державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації. Отже, на момент укладення договору купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок 10.10.2003 законодавчо було передбачено те, що право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації державного акту на право власності на землю. Оскільки батько позивачів такого державного акту на право власності на землю не оформляв та не здійснював його державну реєстрацію, то і право власності на землю у нього не виникло. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на земельну ділянку, є набуття спадкодавцем такого права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстроване в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Отже, враховуючи те, що [PERSON] фактично не набув права власності на частину земельних ділянок з кадастровими номерами 7422410100:01:002:2181, 7422410100:01:002:2182, 7422410100:01:002:2180, оскільки не оформив державного акту на право власності на землю та не зареєстрував його у порядку, що був визначений законодавством, яке діяло на той час, суд приходить до висновку про те, що вказані земельні ділянки не належать до спадкової маси і після смерті матері позивачів, яка також не успадкувала цих земельних ділянок за своїм чоловіком через те, що не відбулась відповідна державна реєстрація права власності. З огляду на вказані обставини, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до Корюківської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно необхідно відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed