Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить: - визнати надання АТ «Житомиргаз» на адресу ТОВ «Житомиргаз Збут» обсягів споживання [PERSON] природного газу за адресою: [ADDRESS] , за листопад 2021 року в об`ємі 332,85 куб. м. та за березень 2022 року в об`ємі 1663,30 куб. м. - незаконним та безпідставним; - визнати протиправною бездіяльність АТ «Житомиргаз» щодо неподання ТОВ «Житомиргаз Збут» відкоригованих показників та обсягів споживання позивачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , за листопад 2021 року та за березень 2022 року; - зобов`язати АТ «Житомиргаз» здійснити перерахунок обсягів споживання позивачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , за листопад 2021 року в об`ємі 57, 43 куб.м., за березень 2022 року в об`ємі 31,81 кум.м. та передати до ТОВ «Житомиргаз Збут» відкориговані показники для проведення перерахунку вартості наданих послуг зі споживання природного газу за відповідні періоди; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за якою є споживачем природного газу. До 01.05.2022 постачальником вказаних послуг було Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» (далі - ТОВ «Житомиргаз Збут», постачальник, третя особа). Судовим наказом Богунського районного суду міста Житомира по справі N?295/13343/22 з позивача на користь Постачальника стягнуто заборгованість за спожитий природний газ в сумі 14 446, 62 грн. В ході оскарження та скасування вказаного наказу позивачу стало відомо, що згідно даних ТОВ «Житомиргаз Збут» за березень 2022 року за вказаною адресою рахується борг в сумі 13 548,72 грн. (обсяг споживання газу за 03.2022 склав 1 695,71 куб.м). Окрім вказаної суми, яка і стала підставою для звернення постачальника за видачею судового наказу до суду, також з довідки про фінансовий стан споживача стало відомо, що за листопад 2021 року за вказаною адресою нараховано 3 118,34 грн. за спожиті 390,28 куб.м газу. 06.03.2023 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира судовий наказ по справі N?295/13343/22 скасовано. Вважаючи вказані нарахування обсягів споживання природного газу за зазначеною вище адресою безпідставними, а дії щодо їх нарахування протиправними, представник позивача звернувся до постачальника із запитом від 13.06.2023 з вимогою повідомити інформацію, що слугувало підставою для розрахунків об?ємів спожитого природного газу за листопад 2021 р. (390,28 куб.м спожитого газу) та березень 2022 року (1695,71 куб.м спожитого газу) [PERSON] , яка є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] . На вказаний запит листом від 31.08.2023 за вих.N?107-Сл-724-0823 ТОВ «Житомиргаз Збут» повідомило, що дані щодо обсягів споживання природного газу отримує від Оператора ГРМ (Акціонерне товариство «Житомиргаз»). Таким чином, позивачем було з`ясовано, що обсяги споживання природного газу за листопад 2021 (390,28 куб.м спожитого газу) та березень 2022 (1695,71 куб.м спожитого газу) за адресою проживання позивача, особовий рахунок [NUMBER] , визначено та передано до Постачальника Акціонерним товариством «Житомиргаз» (далі - відповідач, АТ «Житомиргаз»). Згідно детального аналізу, що був додатком до відповіді від 10.10.2022 за вих.№100-16-16502-1022, в листопаді 2021 спожито 57,43 куб.м, в березні 2022 31,81 куб.м газу відповідно. Згідно даних Відповідача щодо обсягів фактичного споживання позивачем природного газу та вартості 1 куб.м газу на рівні 7,99 грн., останній безпідставно нараховано у листопаді 2021 року споживання 332,85 куб.м природного газу (390,28 - 57,43) на суму 2 659,47 грн. та в березні 2022 року - 1 663,30 куб.м природного газу (1695,71 - 31,81) на суму 13 289,77 грн. Загальна сума безпідставно нарахованої Третьою особою заборгованості склала 15 949,24 грн. (13 289,77 + 2 659,47). Згідно рахунку АТ «Житомиргаз» Житомирське відділення №0400140116 від 22.02.2023 за травень 2022 року позивачем спожито мінус 1697,53 куб.м. Тобто, відповідач у травні 2022 року самостійно відкорегував обсяги спожитого газу у бік його зменшення. Але, як вбачається з відповіді ТОВ «Житомиргаз Збут» від 31.08.2023 за вих. №107-Сл-724-0823 будь-якої інформації щодо коригувань показників обсягу спожитого позивачем природного газу Постачальник від Оператора ГРМ (АТ «Житомиргаз») не отримував. Жодної відповіді на запит позивача щодо отримання пояснень та обґрунтувань наявних розбіжностей між показниками спожитого природного газу позивач та її представник не отримали. На думку позивача, ігнорування її звернення щодо вирішення вказаного спірного питання свідчить про його протиправну бездіяльність як по розгляду звернень споживача, так і щодо виконання свого обов?язку як оператора ГРМ по передачі інформації про об?єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період оператору ГТС (ТОВ «Житомиргаз Збут»). Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив заборонити ТОВ «Житомиргаз Збут» вчиняти будь-які дії щодо примусового стягнення, в тому числі, але не виключно, шляхом передачі права вимоги третім особам, з [PERSON] заборгованості за споживання природного газу у розмірі 14446, 62 грн, яка виникла за період з 01.11.2021 року по 16.11.2022 року до моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі (а.с. 30-32). Ухвалою суду від 06.03.2024 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України як таку, що подана без додержання вимог статті 151 цього Кодексу (а.с. 34). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06.03.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с. 36). 16.04.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 56-61). В обґрунтування відзиву зазначив, що вимога позивача про зобов?язання відповідача передати третій особі відкориговані показники для проведення перерахунку вартості наданих послуг зі споживання природного газу за відповідні періоди (листопад 2021, березень 2022) є безпідставною та пов?язана виключно з помилковим розумінням суб?єктів ринку природного газу та їх функцій. Відповідач у період спірних правовідносин був оператором газорозподільної системи та здійснював господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП), від 29.06.2017 №847 (з врахуванням змін та доповнень, внесених постановами від 11.06.2019 №1026, від 06.01.2021 № 3). При цьому, третя особа є постачальником природного газу, що здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі постанови НКРЕКП від 21.04.2017 №527. У свою чергу, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (код ЄДРПОУ - 42795490, надалі - ТОВ «Оператор ГТС України») є оператором газотранспортної системи, що здійснює діяльність з транспортування природного газу на підставі постанови КРЕКП від 24.12.2019 № 3011. Відповідач відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем передає дані про обсяг спожитого природного газу виключно Оператору ГТС, яким у період спірних правовідносин та на даний час є ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ», а не постачальнику природного газу, яким є третя особа, а тому АТ «Житомиргаз» не повинен передавати інформацію про спожиті об?єми природного газу ТОВ «Житомиргаз Збут». Щодо здійснення коригувань обсягів природного газу та передачу їх Оператору ГТС представник відповідача зазначив, що позивач не надала жодних доказів, що передавала відповідачу обсяг споживання природного газу відмінний від того, що був визначений відповідачем та переданий Оператору ГТС. Відповідно до п. 5.7. Типового договору розподілу природного газу, п. 6 гл. 4 розд. VI Кодексу газорозподільної систем, передбачено можливість коригування по особовому рахунку споживача обсягів спожитого природного газу. При цьому, коригування обсягів спожитого природного газу по особовому рахунку споживача можуть здійснюватися оператором газорозподільної системи самостійно, на підставі фактично зафіксованих показань вузла обліку природного газу (у тому числі лічильника газу) за результатом огляду чи перевірки. У рамках спірних правовідносин відбувались відповідні коригування обсягів спожитого природного газу, зокрема, за період з 01.11.2021 по 31.10.2022 на інформаційну платформу Оператора ГТС передавалась наступна інформація щодо обсягів споживання природного газу позивача. Відповідач ще до моменту звернення позивача до суду, зокрема у травні 2022 року, здійснив відповідні коригування природного газу та передав їх на інформаційну платформу Оператора ГТС. Відомостей про те, з яких причин інформація про вказані вище коригування обсягів спожитого природного газу, не отримувалась третьою особою через інформаційну платформу Оператора ГТС, у відповідача немає. Резюмуючи викладене у відзиві, представник відповідача зазначив, що: - позивачем не надано доказів надання відповідачу обсягів природного газу відмінних від тих, які були визначені Відповідачем у березні 2022 та листопаді 2021 ; -відповідач здійснював у травні 2022 відповідні коригування об?ємів спожитого природного газу, при цьому вимоги позивача щодо фактично зміни обсягів природного газу саме за березень 2022 та листопад 2021 не відповідають вимогам діючого законодавства України та є технічно неможливими для оператора газорозподільної системи; - на даний час відповідач вже не є оператором газорозподільної системи (зупинено ліцензію на право провадження діяльності з розподілу природного газу на підставі постанови НКРЕКП від 31.08.2023 № 1593), а відтак не вправі здійснювати будь-які коригування попередніх обсягів природного газу шляхом передачі на інформаційну платформу Оператора ГТС нових даних. Позивач не скористався право подачі відповіді на відзив. 03.12.2025 представник позивача подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що ТОВ «Житомиргаз Збут» не надало жодного доказу, що нарахування позивачу обсягів споживання природного газу за 03.2022 в об`ємі 1 695,71 куб.м відбулось внаслідок фактичного споживання позивачем саме такого об`єму. Наголосив, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» протягом судового розгляду справи та згідно змісту процесуальних документів поданих до суду не змогло підтвердити правомірність нарахування позивачу саме таких обсягів за березень 2022. Згідно додатку до листа ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 08.04.2025 №119/07-26622-2025 у травні 2022 відбулось сторнування об`ємів спожитого [PERSON] природного газу (- 1697,53 куб.м). В судовому засіданні за участі представника позивача, останній підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача за участі в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви з підстав викладених у відзиві. Поданим до суду 03.12.2025 клопотанням, представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача. 04.12.2025 представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав відзив на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду( за їх участі в судовому засіданні), дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за якою є споживачем природного газу, на позивача відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . До 01.05.2022 постачальником вказаних послуг було ТОВ «Житомиргаз Збут». Судовим наказом Богунського районного суду міста Житомира по справі №295/13343/22 з позивача на користь ТОВ «Житомиргаз Збут» стягнуто заборгованість за спожитий природний газ в сумі 14 446, 62 грн (а.с. 9). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06.03.2023 №295/13343/22 вказаний судовий наказ скасовано (а.с. 10). Представник позивача звертався до ТОВ «Житомиргаз Збут» із запитом від 13.06.2023 про надання інформації про те, що саме слугувало підставою для розрахунків об?ємів спожитого природного газу за листопад 2021 (390,28 куб.м спожитого газу) та березень 2022 (1695,71 куб.м спожитого газу) [PERSON] , яка є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 11). На вказаний запит листом від 31.08.2023 за вих.№107-Сл-724-0823 ТОВ «Житомиргаз Збут» повідомило, що дані щодо обсягів споживання природного газу, у відповідності до п.4.4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та ч.3-5 п.5 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, отримує від Оператора ГРМ (Акціонерне товариство «Житомиргаз»). У такій відповіді також зазначено, що 01.05.2022 відбулася зміна постачальника природного газу, зокрема, Наказом Міністерства енергетики України від 08.06.2022 №198 всіх побутових споживачів ТОВ «Житомиргаз Збут» переведено до постачальника ТОВ «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», а відтак всі коригування обсягів спожитого природного газу здійснені після 01.05.2022 відображаються виключно у діючого постачальника, оскільки діючим законодавством не перебачено механізму відображення даних коригувань у попереднього постачальника (а.с. 13-16). Позивач зверталася до відповідача для надання детального аналізу нарахувань та оплат з послуги розподілу природного газу за період з листопада 2021 по жовтень 2022. Згідно детального аналізу, що був додатком до відповіді від 10.10.2022 за вих.№100-16-16502-1022, в листопаді 2021 спожито 57,43 куб.м, в березні 2022 спожито 31,81 куб.м газу відповідно (а.с. 17-18). Адвокатським запитом від 05.10.2023 представник позивача 05.10.2023 звертався до відповідача про надання інформації про те, що слугувало підставою для розрахунків об`ємів спожитого природного газу за листопад 2021 та березень 2022 позивачем та чи проведено коригування показників об`ємів спожитого природного газу (а.с. 20-24). Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України право на захист цивільних прав та інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Щодо позовної вимоги про визнання незаконними дій та протиправною бездіяльністю Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" щодо визначених обсягів спожитого газу Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18). Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права. Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція). У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom) (заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма (стаття 13 Конвенції) гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом. У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча Держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року, заява № 38722/02). Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тож у кожному конкретному спорі суд найперше повинен оцінювати застосовувані способи захисту порушених прав, які випливають з характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та передбачені статтею13 ЦК України обмеження щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав будь-якою особою. З огляду на зазначене, суд звертає увагу на те, що положення ЦК України і ЦПК України, не передбачають такого способу захисту, як визнання незаконними дій чи протиправною бездіяльність господарюючого суб`єкта. Відповідно до статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією ЄСПЛ процедурні гарантії, закріплені в статті 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження в судах із цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання в реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), серія А № 18, пункти 28-36). Здійснюючи тлумачення положень Конвенції, ЄСПЛ у своїх рішеннях указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Великої Британії» Ashingdane v. the. UnitedKingdom). Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання в її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» Bellet v. France). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц). З урахування викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконними дій щодо надання АТ «Житомиргаз» на адресу ТОВ «Житомиргаз Збут» обсягів споживання [PERSON] природного газу за адресою: [ADDRESS] , за листопад 2021 в об`ємі 332,85 куб. м. та за березень 2022 в об`ємі 1663,30 куб. м. та визнання протиправною бездіяльності АТ «Житомиргаз» щодо неподання ТОВ «Житомиргаз Збут» відкоригованих показників та обсягів споживання позивачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , за листопад 2021 та за березень 2022. не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Такий висновок також узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 січня 2022 року у справі № 904/1448/20. Щодо позовної вимоги про зобов`язання АТ «Житомиргаз» здійснити перерахунок обсягів споживання позивачем природного газу з та передати до ТОВ «Житомиргаз Збут» відкориговані показники для проведення перерахунку вартості наданих послуг зі споживання природного газу Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено наступні терміни: «17) оператор газорозподільної системи - суб?єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); 19) оператор газотранспортної системи - суб?єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); 27) постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб?єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу споживачам, але що не люча постачання природного газу; 45) транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу» 28) постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів». ТОВ «Житомиргаз Збут» є постачальником природного газу, що здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі постанови НКРЕКП від 21.04.2017 № 527. АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" у період спірних правовідносин був оператором газорозподільної системи та здійснював господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП), від 29.06.2017 N? 847 (з врахуванням змін та доповнень, внесених постановами від 11.06.2019 № 1026, від 06.01.2021 № 3). Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1593 від 31.08.2023 дію ліцензії АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року №847 зупинено та зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» до 31.12.2023 передати належні йому грошові кошти та майно, зокрема кошти, що підлягають коригуванню за результатами заходів державного контролю на баланс ТОВ «Газорозподільні мережі України» (а.с. 47). Оператор газотранспортної системи України є оператором газотранспортної системи, що здійснює діяльність з транспортування природного газу на підставі постанови КРЕКП від 24.12.2019 № 3011. Відповідно до пункту 3 глави 2 розділу I Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі Кодекс ГРС), основними функціями Оператора ГРМ є зокрема: - забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ; - забезпечення балансування між об`ємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ (від ГТС, ГДП, ВБМ, інших ГРМ) та об`ємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ (споживачам, для транзиту в інші ГРМ); - формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді. Дані про об?єм (м куб.) та обсяг (кВтод, Гал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об?єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної локації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об?єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов?язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Пунктом 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначено: - побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. - у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Таким чином, коригування об`ємів (обсягів) спожитого газу у минулих періодах не передбачено Кодексом ГРМ. Згідно з Кодексом ГРМ, Оператор ГРМ має право формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача тільки поточним місяцем, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу або в якому були своєчасно надані показники лічильника газу споживачем. Пунктом 5.5. Типового договору розподілу природного газу, що затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 N? 2498 передбачено, що «Споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов?язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п?яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; за телефоном; шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; на електронну адресу. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об?єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об?єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об?єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця Споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об?єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань». Відповідно до п. 5.7. Типового договору розподілу природного газу, п. 6 гл. 4 розд. VI Кодексу газорозподільної систем, передбачено можливість коригування по особовому рахунку споживача обсягів спожитого природного газу. Коригування обсягів спожитого природного газу по особовому рахунку споживача можуть здійснюватися оператором газорозподільної системи самостійно, на підставі фактично зафіксованих показань вузла обліку природного газу (у тому числі лічильника газу) за результатом огляду чи перевірки. За період з 01.11.2021 по 31.10.2022, на інформаційну платформу Оператора ГТС передавалась наступна інформація щодо обсягів споживання природного газу позивача: листопад 2021 року - 390, 28 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 2769,31; грудень 2021 року - 10,59 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 2779, 9; січень 2022 року - 46,16 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 2826,06; лютий 2022 року - 79,95 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 2906,01; березень 2022 року - 1 695,71 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 4601,72; квітень 2022 року - 28,81 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 4630,53; травень 2022 року - -1 697,53 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 2933; червень 2022 року - 2 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 2935; липень 2022 року 0 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 2935; серпень 2022 року - 0 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 2935; вересень 2022 року - 153,18 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 3088,18; жовтень 2022 року - 166,76 м.куб спожитого природного газу, показник лічильника газу 3254,94. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на виконання ухвали суду від 01.04.2025 надано інформацію щодо обсягів спожитого природного газу (у м. куб), сум нарахувань за поставлений (спожитий) природний газ (у грн) та сум оплат за поставлений (спожитий) природний газ (у грн) в побутового споживача [PERSON] , а саме - у травні 2022 року об`єм спожитого позивачем газу за даними оператора ГРМ становить -1697, 53 куб. м, показник лічильника 0, до сплати - мінус 13507, 06 грн, сплачено - 0, сальдо - мінус 3507, 06 грн; - у червні 2022 року об`єм спожитого позивачем газу за даними оператора ГРМ становить 2 куб. м, показник лічильника 0, до сплати 15, 91 грн., сплачено 0, сальдо - -13491, 15грн.; - у липні 2022 року об`єм спожитого позивачем газу за даними оператора ГРМ становить 0 куб. м, показник лічильника 0, до сплати 0, сплачено 15, 91грн., сальдо - -13507, 06 грн.; - у серпні 2022 року об`єм спожитого позивачем газу за даними оператора ГРМ становить 0 куб. м, показник лічильника 0, до сплати 0, сплачено 100, 00 грн., сальдо - -13607, 06 грн.; - у вересні 2022 року об`єм спожитого позивачем газу за даними оператора ГРМ становить 153, 8 куб. м, показник лічильника 0, до сплати 1218, 84грн. , сплачено - 0, сальдо - -12388, 22 грн.; - у жовтні 2022 року об`єм спожитого позивачем газу за даними оператора ГРМ становить 166, 76 куб. м, показник лічильника 0, до сплати 1326, 89грн. , сплачено 400, 00 грн., сальдо - -11461, 33грн. . Загальна інформація за запитуваний період: - об`єм спожитого позивачем газу за даними оператора ГРМ становить - 1375, 59 куб. м, показник лічильника 0, до сплати - -10945, 42 грн., сплачено -515, 91 грн., сальдо - -11461, 33 грн. (а.с. 222). Таким чином, суд встановив, що відповідач у період до 01.05.2022 надавав послугу з розподілу природного газу, а позивач був споживачем послуги з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту відповіді ТОВ " Оператор газотранспортної системи України" ( а.с.83) вбачається, що завищене споживання позивачем природного газу у березні 2022 відкориговано у травні 2022 ( -1697, 53 м3). Позивач отримувала послуги з постачання природного газу, частково оплачувала їх та відповідно отримувала послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання. Доказів про те, що в спірний період позивач передавала показники лічильника, а останні не враховані, суду не надала. ТОВ «Житомиргаз Збут» дані щодо обсягів споживання природного газу відповідно до п.4.4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та ч.3-5 п.5 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, отримував від Оператора ГРМ, а саме Акціонерного товариства «Житомиргаз» 01.05.2022 відбулася зміна постачальника природного газу та всіх побутових споживачів ТОВ «Житомиргаз Збут» переведено до постачальника ТОВ «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ». Всі коригування обсягів спожитого природного газу здійснені після 01.05.2022 відображаються у ТОВ «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ». ТОВ " Оператор газотранспортної системи України" зупинено ліцензію на право провадження діяльності з розподілу природного газу на підставі постанови НКРЕКП від 31.08.2023 № 1593, за таких обставин дана юридична особа позбавлена можливості здійснювати будь які коригування попередніх обсягів природного газу. Діючим законодавством не перебачено механізму відображення даних коригувань у попереднього постачальника ТОВ «Житомиргаз Збут», таким чином відсутні підстави для задоволення позовних вимог зобов`язання АТ «Житомиргаз» здійснити перерахунок обсягів споживання позивачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , за листопад 2021 в об`ємі 57, 43 куб.м., за березень 2022 в об`ємі 31,81 кум.м. та передати до ТОВ «Житомиргаз Збут» відкориговані показники для проведення перерахунку вартості наданих послуг зі споживання природного газу за відповідні періоди. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Outcome: dismissed