Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачкою та відповідачем [PERSON] 23.04.2010 року був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №65. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, оскільки в них різне бачення сім`ї та родинних цінностей, не співпадають варіанти вирішення життєвих проблем, з якими стикалася їх сім`я. Зазначає, що вони втратили взаємне почуття любові та порозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Наразі їх шлюб носить формальний характер, а відтак позивачка вважає, що його збереження та примирення між ними є неможливим. Тому позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, не надаючи їм строк на примирення та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.02.2026 року відкрито провадження по справі і визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. При цьому, суд враховує, що п. 3 прохальної частини позовної заяви, позивачка просила провести розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Однак, враховуючи, що зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться на прифронтовій території, то поштова кореспонденція на ім`я відповідача [PERSON] не була відправлена адресату, оскільки м. Дружківка Донецької області є прифронтовим містом та включено до переліку активних бойових дій, що стверджується актом б/н від 24.02.2026р. експедитора суду. Разом з тим, судом додатково вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 110 СК України, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 23.04.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області 23 квітня 2010 року, актовий запис №65. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області 04 листопада 2010 року. На теперішній час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки її перебування у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачкою вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Що стосується прізвища, яке буде мати позивачка після розірвання шлюбу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище. Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а саме ч. 6 ст. 15 встановлює, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні з позовом до суду в сумі 1 331,20 грн. Натомість, враховуючи що позивачкою у позовній заяві не заявлялось вимог про відшкодування сплаченого нею судового збору, то на підставі ст. 13 ЦПК України суд не розглядає питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved