Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

ТзОВ «Діджи Фінанс» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що 25.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» і [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредитного продукту «Кредитної лінії Старт» №132041485256 за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. на строк 120 днів та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі: 1,0% на день за перші 20 днів, та 2,5% на день починаючи з 21 дня по дату повернення кредиту. Умови укладеного договору [PERSON] не виконала, у визначений договором строк не повернула кредит та не сплатила відсотки за його користування. ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачці кредитні кошти, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 12000 грн., в т.ч. 3000 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 9000 грн. заборгованість за відсотками. 01.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ТзОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 01052024, відповідно до умов якого, ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №132041485256, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 12000 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачка в судове не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 25.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» і [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» №132041485256. За умовами вказаного договору ТОВ «ФК «Віва Капітал» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у національній валюті, а та повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1 договору). Умовами договору визначено, що сума кредитного ліміту складає 3000,00 грн.; строк кредитування 120 днів з 25.07.2023 по 22.11.2023; дата повернення кредиту 22.11.2023; тип процентної ставки фіксований і становить: 1,0 % на день дисконтна процентна ставка, яка застосовується в межах строку надання кредиту, але не більше перших 20 днів користування кредитом (тобто з 1 по 20 день включно) і 2,5% на день базова процентна ставка, яка застосовується у межах строку надання кредиту після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом; позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у Графіку платежів (додаток №1) (п.п. 1.4,1, 1.4.2 договору). Пунктом 2.23 договору визначено, що кредит надається шляхом переказу коштів в сумі 3000,00 гривень на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] . Вказаний договір був укладений дистанційно та підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (V1G7R5). Згідно довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №5201 від 10.06.2024 підтверджено успішність транзакції від 25.07.2023 з переказу ТОВ «Віва Капітал» грошових коштів у розмірі 3000,00 грн. на номер картки [NUMBER] в системі платежів easypay. Згідно наданого розрахунку заборгованість [PERSON] за договором №132041485256 станом на 01.05.2024 становить 12000,00 грн. і складається з: 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9000,00 грн. заборгованість за відсотками. 01.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ТзОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 01052024, відповідно до умов якого, ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №132041485256. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01052024 від 01.05.2024 ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] за договором №132041485256 від 25.07.2023 в р сумі 12000 грн., в т.ч. 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9000,00 грн. заборгованість за відсотками. 15.08.2025 представник звернувся до [PERSON] із досудовою вимогою про погашення заборгованості за договором №132041485256 від 25.07.2023, яка залишена без реагування. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цсі 5. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а з відповідачки підлягає стягненню заборгованість в сумі 12000 грн., в т.ч. 3000грн. заборгованість за тілом кредиту та 9000 грн. заборгованість за відсотками. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано: копію Договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025, укладеного між адвокатом Лівак І.М. та позивачем; детальний опис робіт на суму 6000 грн., акт виконаних робіт від 29.07.2025 на суму 6000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати : судовий збір в сумі 2422,40 грн. 92 коп., витрати на правничу допомогу 6000 грн. 00 коп.

Outcome: approved