Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 квітня 2024 року звернулася до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до ТОВ «Медичний лікувально-діагностичний центр «Медіон» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 18 744 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., завданої неправомірними діями медичного працівника. В обґрунтування позову вказала, що 22.02.2023 року між ТОВ «Медичний лікувально-діагностичний центр «Медіон» та нею було укладено Договір про надання платних медичних послуг. 22 лютого 2023 року її було госпіталізовано до ТОВ «МЛДЦ «Медіон» з діагнозом при госпіталізації: кіста лівого яєчника (дермоїдна). Вказаний діагноз їй було встановлено спеціалістом ТОВ «МЛДЦ «Медіон» лікарем [PERSON] після проведення первинного огляду 22.02.2023 року. Згідно передопераційного епікризу від 22.02.2023 року : [PERSON] госпіталізована в хірургічне відділення ТОВ «МЛДЦ «Медіон» для планового оперативного лікування 22.02.2023 з діагнозом: кіста лівого яєчника (дермоїдна). Хірург: к.мед..н. [PERSON] медичний працівник, що проводив первинний огляд, встановив діагноз та визначив необхідність в оперативному втручанні, шляхом проведення Діагностичної лапароскопії. Діагноз після операції: Пухлиноподібне утворення сигмоподібної кишки. Всього нею було сплачено 22.02.2023 року 25 800 грн., частину з яких було повернуто. За підготовку та проведене оперативне втручання нею було сплачено 18 744 грн. Тобто, враховуючи невірно встановлений діагноз, їй довелося зазнати оперативного втручання, що не позбавило її проблем, а допомогло лікарю вірно встановити діагноз. Вважає, що для встановлення вірного діагнозу лікар повинен був провести обстеження та дослідження, а не завдавати шкоди її організму шляхом непотрібного оперативного втручання. Враховуючи некваліфіковані дії медичного працівника, наявне у неї захворювання прогресувало та могло мати фатальні наслідки. Діагностика захворювання коштувала їй 18744 грн., які могли бути витрачені на дійсно потрібне оперативне втручання. 13 березня 2023 року вона звернулася для подальшого лікування до Полтавського обласного клінічного онкологічного диспансера, де проходила лікування з 13 по 22 березня 2023 року. Вказує, що її переживання були також викликані тим, що вона не має великих доходів, а позичені кошти сплатила відповідачу, залишившись при цьому із проблемою, яка становить загрозу для життя. Вказує, що Центр «Медіон» призначив їй лапароскопію, на підставі обстеження м.Лубни, не зробивши додаткового обстеження (гастроскопію, колоноскопію, УЗД, КТ), а призначив лише аналізи, які були зроблені у м.Лубни. Вважає, що якби лікар [PERSON] зробив ці додаткові обстеження, то був би встановлений правильний діагноз. Зазначає, що навіть коли вона зазнала не потрібного оперативного втручання і лікар побачив що кіста лівого яєчника не підтвердилася, їй не було запропоновано допомоги інших спеціалістів, які б надали їй медичну допомогу. Таким чином, внаслідок дій лікаря ТОВ «МЛДЦ «Медіон» їй заподіяно моральних страждань, розмір яких оцінює у 20 000 грн. Розмір матеріальної шкоди становить 18 744 грн., оскільки відповідачем не надано якісні послуги, відповідно до укладеного між ними договору. Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Від представника відповідача ТОВ «МЛДЦ «Медіон» до суду надійшов відзив на позов, в якому прохала у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування відзиву вказала, що позивачем не аргументовано підстав відшкодування шкоди, якими є або порушення умов договору про надання платних медичних послуг, або деліктне правопорушення, вчинене медичним працівником, яке призвело до настання каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я чи смерті. У позовній заяві не конкретизовано правову підставу стягнення майнової та моральної шкоди. Звертає увагу, що обсяг надання медичної послуги визначається загальним станом здоров`я пацієнта та технічними можливостями виконавця, зазначається у плані лікування та медичній документації, що є невід`ємною частиною Договору. Вказаний Договір виконано у повному обсязі, не розривався, не визнавався недійним, а відповідачем було надано обсяг медичних послуг, які на момент надання були визначені в плані лікування та медичній документації. Первинний обсяг наданих послуг (оперативне лікування кісти лівого яєчника) визначався станом здоров`я пацієнтки та результатами огляду та медичних досліджень, у т.ч. УЗД досліджень. Відповідно до Протоколу УЗД від 17.02.2023 року, яке проводилося не працівником відповідача, також було встановлено ультразвукові ознаки, які свідчили про наявність у позивача кісти лівого яєчника. Зазначає, що за результатами УЗД та з урахуванням стану здоров`я, до проведення лапароскопічного втручання, у відповідності до протоколів МОЗ було проведено 22.02.2023 гінекологічний огляд, які у сукупності з іншими даними свідчили про обґрунтованість первинного діагнозу. Позивачкою не надається жодних документів та аргументів, що з боку відповідача чи його працівників було порушено вимоги протоколів МОЗ України, які б свідчили про недостатню кількість чи недостатній обсяг медичних досліджень, та/або доказів, які свідчили, що результати проведених досліджень об`єктивно надавали можливість усвідомити явну помилковість висновку про первинний встановлений діагноз. Вказує, що позивач особисто була обізнана із первинним діагнозом, з методами діагностики та лікування, які їй були запропоновані, про що свідчить підпис на інформованій згоді пацієнта на проведення діагностики, лікування та проведення операції та знеболювання. Медичні послуги у виді лапароскопічного оперативного втручання були надані та прийняті позивачкою, зауважень щодо їх неналежної якості не надходило. Вказує, що в діях працівників відповідача не було виявлено ознак адміністративного правопорушення та/або злочину, що свідчить про відсутність делікту як підстави стягнення шкоди. Зазначає, що відповідачем у повному обсязі надано медичні послуги та на належному рівні. Звертає увагу, що лікування в обсязі «Лапароскопія: цистектомія ліворуч» проведено не було, так як в результаті лапароскопічного втручання було встановлено діагноз : «Пухлиноподібне утворення сигмоподібної кишки». Тобто, фактично було надано послугу : «Діагностична лапароскопія», що призвело до зміни калькуляції послуг, вартість яких становила 18 744 грн. Таким чином, саме внаслідок дій працівників відповідача позивачці було встановлено остаточний діагноз, правильність якого не викликає сумніву у останньої. Вважає, що об`єктивно у відповідній ситуації встановити діагноз позивачці можливо було шляхом проведення «Діагностичної лапароскопії», яку фактично і було проведено позивачу. Зазначає, що подальше лікування в Полтавському обласному клінічному онкологічному диспансері стало можливим у профільному закладі виключно завдяки встановленому діагнозу за результатами «Діагностичної лапароскопії», проведеної відповідачем, що слідує із Виписки історії хвороби позивача № 2582. Підстави для стягнення моральної шкоди також відсутні, у зв`язку із необґрунтованістю позову. Ухвалою суду від 30 травня 2024 року здійснено перехід із розгляду справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим, відкладено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17 червня 2024 року призначено по справі судово-медичну експертизу, витребувано у [PERSON] медичну документацію, зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року поновлено провадження по справі, у зв`язку із поверненням справи із експертної установи. Ухвалою суду від 30 січня 2025 року витребувано медичну документацію, задоволено клопотання про виклик свідків. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року виправлено описку в ухвалі суду від 17 червня 2024 року. Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року надіслано на виконання до Державної спеціалізованої установи «Київське обласне бюро судово медичної експертизи» ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 17 червня 2024 року та ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 13 березня 2025 року про виправлення описки на виконання, зупинено провадження по справі. 25.04.2025 року Октябрський районний суд міста Полтави перейменовано на Шевченківський районний суд міста Полтави на підставі Закону України № 4273-ІХ від 26.02.2025 року. 16.07.2025 року матеріали цивільної справи повернулися до Шевченківського районного суду м.Полтави, у зв`язку із не вирішенням до теперішнього часу питання щодо оплати призначеної судово-медичної експертизи. Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року провадження по справі поновлено. Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Якимова О.В. позов підтримали, з підстав зазначених у позовній заяві. Представники відповідача Шевчик О.С. та Каландирець Я.М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.02.2023 року між ТОВ «Медичний лікувально-діагностичний центр «Медіон» та [PERSON] було укладено Договір про надання платних медичних послуг (далі Договір). Відповідно до п.1.1 Розділу 1 Договору замовник на умовах передплати доручає і оплачує, а виконавець зобов`язаний надати останньому медичні послуги в обсязі і на умовах, передбачених даним Договором. Згідно п.1.4 Розділу 1 Договору вид та обсяг надання медичної послуги, які визначаються загальним станом здоров`я пацієнта та технічними можливостями Виконавця, зазначаються у плані лікування та медичній документації, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2.1.1 Розділу 2 Договору виконавець зобов`язаний надавати медичні послуги, передбачені даним Договором, якісно, своєчасно та у повному обсязі, відповідно до вимог і стандартів (нормативів), які встановлені, до методів діагностики, лікування та профілактики, що дозволені МОЗ на території України. Із Медичної карти стаціонарного хворого № 2023.006796 вбачається, що 22 лютого 2023 року [PERSON] було госпіталізовано до ТОВ «МЛДЦ «Медіон» з діагнозом при госпіталізації: кіста лівого яєчника (дермоїдна), діагноз заключний: Пухлиноподібне утворення сигмоподібної кишки. Вказані діагнози, як первинний, так і заключний встановлено лікарем к.мед.наук [PERSON] . Останнім також проведені медичні процедури: 22.02.2023 з 12:05 до 12:30 Діагностична лапароскопія (а.с.6). Лікар к.мед.наук [PERSON] перебуває у трудових відносинах із ТОВ «МЛДЦ «Медіон», що підтверджується копією трудової книжки, дипломом кандидата медичних наук та сертифікатом лікаря (а.с.81-82). Перед госпіталізацією [PERSON] заповнила Анкету для визначення стану здоров`я пацієнта, наявності медикаментозної алергії та моніторингу прийому препаратів (а.с.8). Лікарем [PERSON] 22.02.2023 року о 08.20 був проведений первинний огляд [PERSON] (а.с.9), враховано Протокол ультразвукового дослідження органів малого тазу від 17.02.2023, згідно якого [PERSON] встановлено: Дермоїдну кісту лівого яєчника. Лікар [PERSON] (а.с.33). Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується позивачем, вказане УЗД дослідження було проведено в іншій медичний установі у м.Лубни Полтавської області. Також ТОВ «МЛДЦ «Медіон» отримані результати імонохроматографічних та лабораторних досліджень (а.с.23-32). Згідно Передопераційного епікризу від 22.02.2023 року, [PERSON] госпіталізована в хірургічне відділення ТОВ «МЛДЦ «Медіон» для планового оперативного лікування 22.02.2023 з діагнозом: Кіста лівого яєчника (дермоїдна), обстежена у повному обсязі. Клінічний діагноз: той самий. Пацієнтові показане оперативне лікування. Передбачуваний обсяг операції: Лапароскопія, цистектомія ліворуч. Кінцевий обсяг втручання вирішений інтраопераційно (а.с.10). Із Інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення віл 22.02.2023 року вбачається, що [PERSON] одержала інформацію про характер захворювання, особливості його перебігу, діагностики та лікування. Ознайомлена із планом обстеження і лікування. Отримала в повному обсязі роз`яснення про характер, мету, орієнтовну тривалість діагностично-лікувального процесу та про можливі наслідки під час його проведення (а.с.7). Із Виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] від 22.02.2023 вбачається: заключний діагноз: Пухлиноподібне утворення сигмоподібної кишки. Проведено оперативне лікування: Діагностична лапароскопія 22.02.2023 (а.с.19). [PERSON] було внесено на депозит за медичні послуги ТОВ «МЛДЦ «МЕДІОН» 25 800 грн. (а.с.50). З розрахунку оплати за послуги медичної допомоги № 888184 від 22.02.2023 року вбачається, що [PERSON] оплачено ТОВ «МЛДЦ «МЕДІОН» 18 744 грн. (а.с.35). Із Виписок № 2582, № 4926, із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Полтавського обласного клінічного онкологічного диспансеру, де [PERSON] продовжила лікування, вбачається, що [PERSON] продовжила лікування з 13.03.2023 по 19.05.2023. Повний діагноз: Са сигмовидної ободової кишки pT3pN1bMo (а.с.37, 40-42). У судовому засіданні свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що у лютому 2023 року звернулася пацієнт зі скаргами внизу живота більше ліворуч. Після проведення обстеження, їй було рекомендовано оперативне лікування. Під час проведення операції виникли обставини, які дозволяли запідозрити пухлину товстого кишечника. Був скликаний консиліум лікарів. Їй було запропоновано дообстежитися у лікаря онколога. Вказує, що перед оперативним втручання у нього не було об`єктивних даних сумніватися щодо діагнозу кісти лівого яєчника, який був встановлений на підставі проведененого первинного огляду, результатів УЗД, анамнезу історії хвороби. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він працює лікарем онкохірургом. Під час операції, які проводив лікар [PERSON] , його викликали в операційну та повідомили, що підч проведення лапароскопічного втручання, було проведено огляд черевної порожнини та не було виявлено кісти, тому почали огляд інших органів та виявили пухлину кишки. Після цього було прийнято рішення про подальше до обстеження. Позивач, як на підставу позову, посилається на те, що спричинення їй матеріальної та моральної шкоди відбулося внаслідок некваліфікованих дій медичного працівника ТОВ «МЛДЦ «МЕДІОН», які виразилися, зокрема, у не проведенні обстеження та дослідження, що призвело до встановлення їй неправильного діагнозу та до проведення не потрібного оперативного втручання. Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Згідно п. д ст. 6 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає у тому числі кваліфіковану медичну та реабілітаційну допомогу із забезпеченням належного рівня захисту персональних даних, включаючи вільний вибір лікаря та фахівця з реабілітації, вибір методів лікування та реабілітації відповідно до рекомендацій лікаря та фахівця з реабілітації, вибір закладу охорони здоров`я, а також доступ до необхідних лікарських засобів та медичних виробів у порядку, встановленому законодавством. Статтею 8 цього ж Закону визначено, що у разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 14-1 Закону систему стандартів у сфері охорони здоров`я складають державні соціальні нормативи та галузеві стандарти. Відповідно до ч. 2 ст. 34 цього ж Закону обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, що слідує із ч.1 ст. 1172 ЦК України. Підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 у справі №761/12945/19. Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків (шкоди), безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою). В той же час відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини. Разом із тим, проаналізувавши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено як самого факту заподіяння їй шкоди відповідачем, так і неналежного виконання ним своїх обов`язків під час її лікування, недотримання відповідних нормативів та стандартів, протоколів лікування встановлених МОЗ України. Позивачем також не надано висновків судово-медичних експертиз, які б вказували про неправомірність дій відповідача. Наведене також вказує на відсутність вини відповідача у несприятливих наслідках, які настали для позивача у зв`язку з необхідністю продовження курсу лікування. Матеріалами справи не доведено і об`єктивно не підтверджено, що відповідач не провів необхідного та достатнього дослідження для встановлення первинного діагнозу, а також, що необхідність продовження лікування позивачем викликана саме через неналежне наданням ТОВ «МЛДЦ «Медіон» медичних послуг. Судом встановлено, що обсяг надання медичної послуги визначається загальним станом здоров`я пацієнта та технічними можливостями виконавця, зазначається у плані лікування та медичній документації, що є невід`ємною частиною Договору. Вказаний Договір від 22.02.2023 виконано у повному обсязі, не розривався, не визнавався недійсним, а відповідачем було надано обсяг медичних послуг, які на момент надання були визначені в плані лікування та медичній документації. 22.02.2023 лікарем ТОВ «МЛДЦ «Медіон» [PERSON] було проведено гінекологічний огляд, за результатами якого у сукупності з результатами УЗД та з урахуванням стану здоров`я був встановлений первинний діагноз. Первинний обсяг наданих послуг (оперативне лікування кісти лівого яєчника) визначався станом здоров`я пацієнтки та результатами огляду та медичних досліджень, у т.ч. УЗД досліджень. Відповідно до Протоколу УЗД від 17.02.2023 року, яке проводилося не працівником відповідача, також було встановлено ультразвукові ознаки, які свідчили про наявність у позивача кісти лівого яєчника. Позивач особисто була обізнана із первинним діагнозом, з методами діагностики та лікування, які їй були запропоновані, про що свідчить підпис на інформованій згоді пацієнта на проведення діагностики, лікування та проведення операції та знеболювання. Медичні послуги у виді лапароскопічного оперативного втручання були надані та прийняті позивачкою, зауважень щодо їх неналежної якості не надходило. Працівники відповідача не були притягнуті до адміністративної кримінальної чи іншої юридичної відповідальності, що свідчить про відсутність вина як підстави стягнення шкоди. Як встановлено судом, лікування в обсязі «Лапароскопія: цистектомія ліворуч» проведено не було, так як в результаті лапароскопічного втручання було встановлено діагноз : «Пухлиноподібне утворення сигмоподібної кишки». Тобто, фактично було надано послугу : «Діагностична лапароскопія», що призвело до зміни калькуляції послуг, вартість яких становила 18 744 грн. Таким чином, саме внаслідок дій працівників відповідача позивачці було встановлено остаточний діагноз, правильність якого не викликає сумніву навіть у позивача та підтвердився в подальшому іншим профільним медичним закладом Полтавським обласним клінічним онкологічним диспансером. Таким чином, у ході розгляду справи не знайшло своє підтвердження те, що в діях відповідача міститься склад деліктного правопорушення, зокрема, не доведено наявність вини, протиправної поведінки чи бездіяльності та причинного зв`язку між такою поведінкою і настанням шкоди для позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з необгрунтованістю заявлених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ч.ч.1,6 ст. 141 України судовий збір відноситься на рахунок держави.

Outcome: dismissed