Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Керівник Хустської окружної прокуратури Лендєл І. в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Хустська центральна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» Хустської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Посилається на те, що у провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12024071050000629 від 13.11.2024 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Так, за результатами розгляду вищезазначеного обвинувального акту, вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 27.03.2025 у справі №309/478/25 [PERSON] , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, визнано винним у вчиненні даного кримінального правопорушення та призначено покарання у вигляді шести років позбавлення волі. Даний вирок набрав законної сили. Згідно з довідкою КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» Хустської міської ради №2184/08-07 від 04.09.2025 потерпілий [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» Хустської міської ради з 13.11.2024 по 21.11.2024. Загальна вартість лікування становила 29 124, 48 грн., із яких 28 166,32 грн. оплачено Національною службою здоров`я України (далі НСЗ України) із державного бюджету та 958,16 грн оплачено Хустською міською радою з місцевого бюджету. Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі НСЗ України, витрачених на лікування потерпілого, в межах кримінального провадження не заявлявся. Таким чином, кошти у розмірі 28 166,32 грн., витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України [PERSON] , [INFO] , підлягають стягненню з винної особи [PERSON] , [INFO] , оскільки, надання медичних послуг здійснювалося за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачено Національною службою здоров`я України у вищевказаній сумі, що підтверджено інформацією, отриманою від КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» Хустської міської ради Закарпатської області та Національної служби здоров`я України . У судовому засіданні прокурор Хустської окружної прокуратури Бігар Т.С. підтримала позов та просив його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник Національної служби здоров`я України Тарасенко М.С. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить суд справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримує, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Представник КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.» Закарпатської області Пристая М. в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, про причини неявки, суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Відповідач [PERSON] будучи відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором за №R067105757619, в судове засідання не з`явився та про причини неявки, суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не подавав. Заслухавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд доходить такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, вироком Хустського районного суду Закарпатської області по справі №309/478/25 від 27 березня 2025 року [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та призначено покарання у виді шести років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк вісім років (а.с.28-33). Згідно з листом №2184/08-07 від 04.09.2025 КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського О.П.» Хустської міської ради потерпілий від кримінального правопорушення [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського О.П.» Хустської міської ради з 13.11.2024 по 21.11.2024. Загальна вартість лікування становила 28166,32 грн. (а.с.19-20). Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі НСЗУ, витрачених на лікування потерпілого, в межах кримінального провадження не заявлявся. Таким чином, кошти витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення підлягають стягненню з винної особи [PERSON] . Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і у визначеному законом порядку. Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Цивільний позов в інтересах держави, відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, пред`являється прокурором. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Ч.2 ст. 1191 ЦК України передбачено, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. За змістом п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, визначено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. За приписами п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Судом встановлено, що Національною службою здоров`я України було проведено фінансування КНП «КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.» Хустської міської ради Закарпатської області в розмірі 28166,32 грн. на лікування [PERSON] , що підтверджено Довідкою від 16.09.2025 року (а.с.51). Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» (далі Закон), однією з основних функцій НСЗУ, як Уповноваженого органу передбачено укладення договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Згідно з пунктом 1.1. статуту КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.», затвердженого рішенням виконавчого комітету Хустської міської ради від 06.01.2021 №384, КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.» Хустської міської ради Закарпатської області є лікарняним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної медичної допомоги. Основною метою діяльності Підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі, встановлених законодавством (п.3.1 Статуту). Джерелами формування майна та коштів Підприємства є комунальне майно, передане Підприємству відповідно до рішення про його створення; кошти державного, міського та місцевих бюджетів (бюджетні кошти); власні надходження Підприємства: кошти від здачі в оренду (зі згоди Засновника) майна, закріпленого на праві оперативного управління; кошти та інше майно, одержані від реалізації продукції (робіт, послyг); цільові кошти; кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслyговування населення; кредити банків; майно, придбане у інших юридичних або фізичних осіб; майно, що надходить безоплатно або у вигляді безповоротної фінансової допомоги чи добровільних благодійних внесків, пожертвувань юридичних i фізичних осіб; надходження коштів на виконання програм соціально-економічного розвитку регіону, програм розвитку медичної галузі; майно та кошти, отримані з інших джерел, не заборонених законодавством України. Таким чином, зі змісту викладеного вбачається, що вищевказана юридична особа є закладом охорони здоров`я та надавала медичні послуги потерпілому від кримінального правопорушення [PERSON] за рахунок коштів НСЗУ відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». Згідно з ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Хустська центральна лікарня ім.Віцинського О.П.» Хустської міської ради Закарпатської області, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачені НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення», визначеною Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 24.12.2019. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми. Відповідно до інформації Національної служби здоров`я України № 40097/2-16-25 від 11.09.2025, послуги КНП «Хустська центральна лікарня ім.Віцинського О.П.» Хустської міської ради Закарпатської області, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України (договір №3540-Е 124-Р000 від 08.02.2024) (відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»). Разом з тим, оскільки НСЗУ витратила кошти державного бюджету при наданні медичних послуг, а саме лікування потерпілого [PERSON] який перебував на стаціонарному лікуванні у вищевказаному закладі охорони здоров`я з вини, ці кошти необхідно стягнути із останнього та зарахувати до Державного бюджету України Ч.1 та 3 ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову прокурора в інтересах держави щодо стягнення з [PERSON] витрат медичного закладу на стаціонарне лікування потерпілого, у зв`язку з чим такі позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки прокурор, звертаючись з даним позовом до суду, діяв в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, та звільнений від сплати судового збору за подачу позову до суду, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved