Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

13.01.2026 року в провадження судді Заставнівського районного суду Чернівецької області в порядку статті 31 ЦПК України надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №77222173 від 15.10.2021 року укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 5550,00 грн строком на 30 днів, на умовах повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом. В обґрунтування позову посилалося на те, що у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань у [PERSON] перед первісним кредитором виникла заборгованість за договором №77222173 від 15.10.2021 року в розмірі 18804,31 грн. 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77222173. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77222173. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за вищевказаним договором. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.01.2026 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засідання. Відзив на позов не подала. За таких обставин суд ухвалює заочне рішення, на підставі наявних у справ доказів, на що позивач надав згоду, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.10.2021 року «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] уклали кредитний договір №77222173, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 5550,00 грн строком на 30 днів з кінцевою датою повернення 14.11.2021, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1,99 % в день (а.с.6). Договір №77222173 від 15.10.2021 року укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором ibuVLR6W7X (а.с.6 зворот). Також відповідачкою підписано електронним підписом Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є частиною договору, відповідно до якого погоджено суму кредиту 5550,00 грн; строк кредитування 30 днів (а.с.6 зворот). Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «ФЕНІКСПРЕС» від 17.11.2024, якою прийнято та завершено виконання платіжної операції по переказу [PERSON] грошової суми в розмірі 5550,00 грн на її картку № [NUMBER] , тим самим позивачем здійснено переказ грошових коштів відповідачці за кредитним договором №77222173 від 15.10.2021 (а.с.46). Картку з відповідною маскою вказано у пункті «Реквізити сторін» договору №77222173 від 15.10.2021 (а.с.6 зв.). Разом із тим, із витребуваної судом інформації, вбачається факт перерахування позивачем грошових коштів [PERSON] у сумі 5550,00 грн на її банківську картку № [NUMBER] (а.с.39-40). 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77222173. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №22/02/2022 ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] (а.с.47-48,50). Згідно договору про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року №10/01/2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до ТОВ «Коллект центр», зазначене також підтверджується актом приймання передачі реєстру боржників від 10.01.2023 року (а.с.49, 51). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №77222173 від 15.10.2021 у [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем станом на 03.12.2025, яка становить 18804,31 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5550,00 грн; заборгованість за процентами 13253,40 грн (а.с.27-28). Контррозрахунку відповідачка не надала. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, договір позики №77222173 від 15.10.2021 року підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджує укладання між сторонами правочину. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України,інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83-84, 228, 229, 235, 243, 264-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру заборгованості, наявності доказів, що її підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо. Аналізуючи наданий позивачем розрахунок до кредитного договору №77222173 від 15.10.2021 суд вбачає, що відповідачкою [PERSON] було отримано кредитні кошти в розмірі 5550,00 грн відповідно до умов кредитного договору, а отже заборгованість [PERSON] за тілом кредиту в розмірі 5550,00 грн, є встановленою у вказаному розмірі, бо кредит було отримано у вказаній сумі, заборгованість за тілом кредиту не змінювалася протягом строку кредитування, а отже позовні вимоги позивача в цій частині підлягають повному задоволенню. Що стосується нарахованих процентів за умовами кредитного договору №7722173 від 15.10.2021, то вбачається, що 15.10.2021 ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 5550,00 грн строком на 30 днів з кінцевою датою повернення 14.11.2021, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою 1,99 % в день. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було долучено розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 10.01.2023 року [PERSON] нарахована заборгованість у розмірі 1880,40 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5550,00 грн; заборгованість за процентами 13253,40 грн (а.с.28). Даючи оцінку правомірності нарахування відсотків за договором, суд зазначає, що згідно укладеного між сторонами договору кредиту у сумі 5550,00 грн, кредитні кошти було надано відповідачці строком на 30 днів до 14.11.2021 року включно. Кредитний договір №7722173 від 15.10.2021 року умов пролонгації строку кредитування не містить, а тому сума заборгованості за процентами у відповідності до умов договору за період з 15.10.2021 по 14.11.2021 включно становить - (Проценти) = 5 550,00 грн (сума боргу) ? 1,990% (процентна ставка) / 100% ? 30 (кількість днів) = 3313,35 грн, відповідно заборгованість визначена позивачем в розмірі 13253,40 грн є такою, що не відповідає дійсності, а тому позовна вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Надані позивачем докази підтверджують, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №7722173 від 15.10.2021. За таких обставин, позов Товариства зобмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню на загальну суму 8863,35 грн (8863,35 *100%/18804,31=47,13% від заявленої ціни позову). В решті позову ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості №7722173 від 15.10.2021 слід відмовити за необґрунтованості суми боргу. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з положень частин 1 та 3 (пункт 1) ст.133 ЦПК України, згідно яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом ТОВ «Коллект Центр» сплатило судовий збір в розмірі 2422,40 грн, які просило стягнути із відповідачки. Оскільки позовні вимоги Тоариства задоволено частково, а саме на 47,13% від заявленої суми позовних вимог, то частковому стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає і судовий збір (2422,40*47,13%=1141,67 грн), а саме в розмірі 1141,67 грн. Вирішуючи питання про витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, суд виходить з того, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи: договір 01-07/2024 про надання правової допомоги (а.с.8-10), заявку про надання юридичної допомоги №827 від 03.11.2025 (а.с.52), витяг з Акту №16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025, в якому викладений розрахунок суми судових витрат на правову допомогу в розмірі 9000 гривень, який складається з усних консультацій в розмірі 3000,000 грн, складання процесуальних документів в розмірі 6000,0 грн (а.с.53). Співмірність витрат на правову допомогу позивачу відповідачка не оспорила. Однак, враховуючи, що позов задоволено на 47,13%, то слід стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4241,70 гривень (47,13*9000/100), тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial