Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

В січні 2026 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона перебуває з 10.03.2023 року з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. З врахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7000грн.щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що вони з відповідачем разом не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.03.2023 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, що підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , довідкою виданою виконкомом Лісовогринівецькою сільською радою від 09.01.2026р. №5. Відповідач добровільно, регулярно та в достатньому розмірі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України (змагальність сторін) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому позивачем розмірі, а саме 7000грн. щомісячно на дитину. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, вік дитини, виходячи з його мінімальних потреб для належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 19.01.2026 року і до повноліття дитини. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 475,37 грн. (7000/100 = 70; 2500/70 = 35,71; 1331,20/100 х 35,71). На підставі ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-289, 430 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституції України, суд

Outcome: partial