Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію в розмірі 6 472,92 грн. Ухвалою суду від 30.01.2026 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 332 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; споживач житлово-комунальних послуг (далі споживач) індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги постачання та розподілу електричної енергії (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. При цьому ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. На підставі Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року обов`язок щодо постачання електричної енергії на території Кіровоградської області перейшов до ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія». Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.09.2025 право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за відповідачами Олександрійською міською радою на підставі свідоцтва про право власності від 17.05.2011 № [NUMBER] по 1/3 частці за кожним. Згідно з інформацією Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 07.01.2026 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , з 26.01.2023 значиться знятим з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п 2.1. договору про постачання електричної енергії споживачу постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до методики, затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 3 до цього договору. У п. 4.12 ПРРЕЕ встановлено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. У п. 5.9 договору передбачено, що оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, спецрахунок постачальника зазначається к платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни. Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Враховуючи ціну на електричну енергію, визначену договором, виходячи із обсягів спожитої відповідачем електричної енергії, визначених відповідно до умов договору та ПРРЕЕ, відповідачу були здійснені нарахування за спожиту електричну енергію, та згідно розрахунку боргу в період з грудня 2022 року до червня 2023 року сума боргу складає 6 472,92 грн. Отже, на виконання умов договору позивач поставив відповідачам електричну енергію за період з 01.12.2022 до 01.07.2023 на суму 6 472,92 грн, належним чином і у повному обсязі виконав власні зобов`язання з постачання електроенергії відповідачам. Правильність вказаних нарахувань за спожиту електричну енергію не викликає у суду сумнівів та відповідачі не оспорюють, будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачі не надали. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що відповідачі як власники нерухомого майна (квартири) та споживачі не виконали передбачені публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за фактично отримані комунальні послуги, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 грн в рівних частинах.

Outcome: approved