Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

В грудні 2025 року позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.11.2024 в розмірі 26247, 90 гривень станом на 13.12.2025 та судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.11.2024 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. Відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості, видано кредитну картку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, проте відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, які передбачені договором, у зв`язку з чим в у неї станом на 13.12.2025 виникла заборгованість в розмірі 26247,90 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачки. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 10.02.2026 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З метою дотримання розумних строків розгляду справи, за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2024 [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Банку та Заявою про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, згідно яких виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку. У заяві відповідачка зобов`язувалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті www.a-bank.com.ua. Заява підписана відповідачкою шляхом накладення електронного підпису. Відповідно до Тарифів по картці "Зелена", товариство надало відповідачці кредитні кошти у виді поновлюваної кредитної лінії з пільговим періодом використання з правом автоматичного продовження, реальна річна відсоткова ставка - від 49,34% до 62,39%. Із довідки за лімітами клієнта [PERSON] (внутрішньобанківській референс SAMABWFC10079397574) вбачається, що за період з 08.11.2024 по 13.12.2025 відповідачці було встановлено кредитний ліміт 11700, 00 гривень, який було збільшено до 20 000, 00 гривень. З виписки по картці, клієнт [PERSON] вбачається, що по рахунку [NUMBER] за період з 08.11.2024 по 13.12.2025 сума витрат складає 77753, 44 гривень; сума зарахувань складає 63652,00 гривень. Відповідно до положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається із частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачкою 08.11.2024 кредитного договору б/н з АТ «А-Банк» на умовах визначених кредитодавцем. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «А-Банк» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] станом на 13.12.2025 становить 26247, 90 гривень, яка складається з: 19969, 87 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 5828, 03 гривень - заборгованість по відсоткам; 450, 00 гривень - пеня. Вказаний розрахунок заборгованості є чітким та зрозумілим, містить усю необхідну інформацію щодо періоду виникнення боргу та його розміру. Відповідачкою [PERSON] відповідно до статті 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Таким чином, зважаючи, що відповідачка свої зобов`язання перед кредитором не виконала, то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved