Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

ТОВ "Коллект Центр" звернулось до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.10.2019 р. між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 95694295000, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 30 000.00 грн., зі сплатою відсотків 55.00% річних, строком до 10.10.2021 р. 31.03.2021 р. між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ « ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір факторингу №202, відповідно до якого АТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ « ФК «Інвестохіллс Веста» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №95694295000 від 04.10.2019 р. 01.04.2021 р. між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір №04/01/04/2021/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 95694295000 від 04.10.2019 р. 10.01.2023 р. між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 95694295000 від 04.10.2019 р. Відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором № 95694295000 від 04.10.2019 р., тіло кредиту та проценти за користування кредитними коштами не повернув. Таким чином ТОВ "Коллект Центр" просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором № 95694295000 від 04.10.2019 р. в розмірі 27 890.07 грн., що складається із тіла кредиту 17 919.61 грн., заборгованість за відсотками 9970.46 грн., судовий збір в розмірі 2422.40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 13000.00 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2026 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.101). Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" в судове засідання не з`явився, в позовній заяві [PERSON] просила розглянути справу без участі представника, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 2-10). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином згідно з порядком, встановленим ст.128 ЦПК України (а.с. 106, 108-109, 116, 118-119). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позов не подавав. 18 березня 2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.10.2019 р. між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 95694295000, відповідно до умов якого ліміт кредитування встановлюється у розмірі 30 000. 00 грн., строк дії ліміту кредитування: з дати укладення договору по 10.10.2021 р.; процентна ставка на суму кредитної заборгованості становить 55% річних; підписанням цього договору клієнт засвідчує , що він особисто ознайомлений з Правилами та тарифами, які розміщені на сайті www.my.ukrsibbank.com, ознайомлений зі змістом нормативно-правових актів України про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній іноземних валютах (а.с.11-14, 17). Відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, анкету-заявку про надання споживчого кредиту та кредитний договір особисто засвідчив своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору. Згідно виписки по рахунку належному [PERSON] [NUMBER] за період з 04.10.2019 р. по 06.10.2019 р. на рахунок [PERSON] зараховано кошти в розмірі 30 000.00 грн. (а.с.112). 31.03.2021 р. між АТ "Укрсиббанк" та ТОВ "ФК «Інвестохіллс веста» було укладено Договір факторингу № 202, відповідно до якого первісний кредитор АТ "Укрсиббанк" передало ТОВ "ФК «Інвестохіллс веста» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.21-23). Відповідно до п. 2.1 -2.2 Договору клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору визначені в реєстрі боржників. Згідно Акту приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу № 202 від 31.03.2021 р. клієнт передає фактору, а фактор приймає права вимоги на умовах визначених договором (а.с. 25). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору Факторингу №202 від 31.03.2021 р., ТОВ "ФК «Інвестохіллс веста» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22894.68 грн. за кредитним договором № 95694295000 від 04.10.2019 р. (а.с.26-29). 01.04.2021 р. між ТОВ "ФК «Інвестохіллс веста» та ТОВ "Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 04/01/04/2021/1, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "ФК «Інвестохіллс веста» передало ТОВ "Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.51-53). Відповідно до п. 2.1 -2.2 Договору клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору визначені в реєстрі боржників. Згідно Акту приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу 04/01/04/2021/1 від 01.04.2021 р. клієнт передає фактору, а фактор приймає права вимоги на умовах визначених договором (а.с. 55). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору Факторингу 04/01/04/2021/1 від 01.04.2021 р., ТОВ "Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22894.68 грн. за кредитним договором № 95694295000 від 04.10.2019 р. (а.с.56-59). 10.01.2023 р. між ТОВ "Вердикт Капітал» та відповідачем ТОВ «Коллект центр» було укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект центр» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.60-65). Відповідно до п. 2.1 договору факторингу первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває прав вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1, №3 цього Договору. Згідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 р. реєстр боржників передано в повному обсязі (а.с. 75). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору Факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 р., ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 890.07 грн. (а.с.80). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 95694295000 від 04.10.2019 р., сума боргу становить 27 890.07 грн. яка складається з тіла кредиту 17 919.61 грн., суми заборгованості за відсотками 9 970.46 грн. (а.с.19). Отже, позивач виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи надані позивачем розрахунки заборгованості, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умови договору в частині своєчасного повернення сум отриманих кредитів та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені в договорах терміни. У свою чергу, відповідач будь-яких доказів на спростовування розрахунку заборгованості здійснених позивачем, суду не надав. Що стосується укладених договорів факторингу, суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3 ст.1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. У ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ. Навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Права вимоги за кредитним договором № 95694295000 від 04.10.2019 р., перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Всупереч умовам кредитного договору № 95694295000 від 04.10.2019 р. відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Коллект Центр", ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір № 95694295000 від 04.10.2019 р., за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти, та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту, відсотків матеріали справи не містять. У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000.00 грн. надано договір № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року про надання правової допомоги (а.с.82-84), прайс-лист АО "Лігал Ассістанс" від 01.11.2023 р. (а.с.87), витяг з акту №16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 р. (а.с.85); заявка на надання юридичної допомоги №2235 від 03.11.2025 р. (а.с.88). Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, тому заявлена сума у 13 000 грн. є завищеною. Отже, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 0591970023 від 23.12.2025 р. про сплату судового збору у розмірі 2 422.40 грн. (а.с. 1). Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тож слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2 422.40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved