Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» пред`явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 27039,71 грн. та понесених судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 27.02.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] в електронній формі було укладено договір № 8808564 про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору факторингу № 28102025 від 28.10.2025 укладеному між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28.10.2025 до договору факторингу № 28102025 від 28.10.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8808564 від 27.02.2025 у розмірі 20050,00 грн, яка складається із: 5000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 9050,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафом. 27.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73138986, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника. 27.03.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 8 від 26.06.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73138986 від 27.02.2025 у розмірі 6989,71 грн, яка складається із: 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37,13 грн - сума заборгованості за відсотками, 4202,58 грн сума заборгованості за пенею, 250,00 грн комісії за надання кредиту. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договорами. Однак, всупереч умовам зазначених кредитних договорів, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 27039,71 грн. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаними вище договорами. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 14.10.2025 відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони у справі повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач суду не надав, відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27.02.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 8808564. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Згідно умов договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. на строк 360 днів, з процентною ставкою 1,00 % в день ( а. с. 7-19 ). На виконання умов договору ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши відповідачу кредитні кошти, проте [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 20050,00 грн, яка складається із: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 9050,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафом, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 8808564 від 27.02.2025 (а. с. 26-31). Відповідно до договору факторингу № 28102025 від 28.10.2025 ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитним договором № 8808564 від 27.02.2025, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] ( а. с. 21-25). 27.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] в електронній формі було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73138986, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 2500,00 грн, строком на 15 днів, з фіксовано процентною ставкою 0,099 %, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти та комісію. Перед підписанням вказаного кредитного договору відповідач вказав свої дані, після чого, підписав його електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 32250, що в свою чергу свідчить про те, що останній погодився з умовами кредитного договору ( а. с. 37-46). 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»був укладений договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 8 від 26.06.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73138986 від 27.02.2025 у розмірі 6989,71 грн, яка складається із: 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37,13 грн - сума заборгованості за відсотками, 4202,58 грн сума заборгованості за пенею, 250,00 грн комісії за надання кредиту (а. с. 48-53). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73138986 від 27.02.2025 становить у розмірі 6989,71 грн, яка складається із: 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37,13 грн - сума заборгованості за відсотками, 4202,58 грн сума заборгованості за пенею, 250,00 грн комісія за надання кредиту ( а. с. 54-56). За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Із досліджених судом кредитних договорів встановлено, що дані договори укладено в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронним підписом. Отже, підписання вищезазначених договорів свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договорів діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договорів. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідачем не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконав, у передбачені в договорах строки кошти не повертав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитними договорами, тому суд дійшов наступного висновку. Щодо стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 8808564 від 27.02.2025у розмірі 11000,00 грн, яка складається із: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, та за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73138986 від 27.02.2025, у розмірі 2787,13 грн, яка складається із: 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37,13 грн - сума заборгованості за відсотками, 250,00 грн комісії за надання кредиту,суд виходить з наступного. Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що розмір заборгованості за кредитним договором № 8808564 від 27.02.2025та договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73138986 від 27.02.2025, становить суми, що зазначена у розрахунках заборгованості та витягах з реєстру боржників до договорів факторингу. Разом з тим, щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами у загальному розмірі 13252,58 грн., суд зазначає таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер. У цій справі кредитні договориукладені між сторонами 27.02.2025, тобто в період дії воєнного стану в Україні, а, отже, згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штрафу та пені за прострочення зобов`язань. Відтак, оскільки стягнення пені та неустойки у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] штрафу та неустойки за кредитним договором № 8808564 від 27.02.2025та договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73138986 від 27.02.2025 в розмірі 13252,58 грн. З огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, зокрема, стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»заборгованість за кредитним договором № 8808564 від 27.02.2025у розмірі 11000,00 грн, яка складається із: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, та за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73138986 від 27.02.2025, у розмірі 2787,13 грн, яка складається із: 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37,13 грн - сума заборгованості за відсотками, 250,00 грн комісії за надання кредиту, у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення штрафу та пені в загальному розмірі 13252,58 грн. необхідно відмовити. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»поніс судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 3328,00 грн. Оскільки, у ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі 13787,13 грн., що становить 51 % від заявленої позивачем суми 27039,71 грн., відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в сумі 1697,28 грн.

Outcome: partial