Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

28.11.2025 року через систему «Електронний суд» позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 497700 від 01.02.2021 у розмірі 52626.66 грн. Крім того, просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в сумі 2422,40 гривень; ? на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 16000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.02.2021 ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] уклали договір №497700, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 31250,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк до 01.02.2024 з моменту отримання кредиту та сплатити проценти за користування кредитним коштами на умовах, визначених умовами Договору кредиту. 31 січня 2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» і ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» був укладений договір факторингу №31012025, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 497700 від 01.02.2021. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість у загальному розмірі 52626,66 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 27392,99 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 25233,67 грн. Посилаючись на вказане, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» просить стягнути з [PERSON] на свою користь вищевказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 05.12.2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Разом з тим, у позовній заяві представник позивача - Сердійчук Я.Я. просила суд про розгляд справи без участі представника позивача, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідач в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем письмові докази, суд встановив наступне. 01.02.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір № 497700 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 31250 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Згідно з умовами Кредитного договору кредитор зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит у сумі 31250,00 грн, з яких 25000 грн на користь Відповідача за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариства у будь-який спосіб, та 6250,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Пунктом 1.4. договору позики встановлено, що позика надається строком на 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 01.02.2024 (включно). Згідно п. 1.5. договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: а перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125%); всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Відповідно до п. 3.1. договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Пунктом 3.2. договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Окрім того, 01.02.2021 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту та графік платежів до договору про надання споживчого кредиту, які містять істотні умови договору про надання споживчого кредиту. Згідно даних Заяви-Анкети від 01.02.2021, відповідач підтвердив приєднання до Публічної пропозиції ТОВ «Слон Кредит» на укладення Договору. Відповідно до платіжного доручення від 01.02.2021 № 4399, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на виконання умов Кредитного договору здійснило перерахування грошових коштів у сумі 25000,00 грн на користь Відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» станом на 05.03.2025 загальний розмір заборгованості за договором № 497700 від 01.02.2021 становить 52626,66 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 27392,99 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 25233,67 грн. 31 січня 2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» і ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір про надання послуги з факторингу №31012025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача за договором № 497700 від 01.02.2021. Відповідно до договору про надання послуги з факторингу право вимоги - означає всі належні клієнту права вимоги до божника за кредитним договором, включаючи право грошової вимоги клієнта до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла та виникне в майбутньому на підставі укладених між клієнтом та боржниками кредитних договорів, всі права. що забезпечують виконання зобов`язання боржника за кредитним договором, засоби захисту прав, які доступні клієнту, щодо отримання загальної суми заборгованості. За змістом пункту 4.2.3. цього договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) клієнту та набуті (прийняті) фактором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників для друку, за умови виконання фактором вимог цього договору щодо перерахування суми грошових коштів фінансування, передбачених розділом 6 договору. Відступлення прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 497700 від 01.02.2021 підтверджено витягом з реєстру боржників для друку. Відповідач зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту належним чином не виконав. За розрахунком ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість [PERSON] за договором № 497700 від 01.02.2021 складає 52626,66 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 27392,99 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 25233,67 грн. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Будь-яких доказів, які б спростовували проведені позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було, а тому суд бере його до уваги. При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені умови кредитного договору, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому із відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором № 497700 від 01.02.2021. Вирішуючи питання стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію Договору № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс», копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», копію заявки на надання юридичної допомоги №402 від 01.10.2025, витяг з Акту № 21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025. Згідно частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертоюстатті 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостоїстатті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2019 року у справі № 902/347/18. Таким чином, враховуючи наведене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 25000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved