Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», через свого представника Пономаренко Тетяну Ігорівну звернулося до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Вимоги позову позивач обґрунтовує тим, що за період з 01.11.2021 року по 01.01.2025 року відповідач не в повному обсязі сплачувала вартість наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 65 156,23 грн., яка підлягає стягненню на користь підприємства відповідно до положень «Про житлово-комунальні послуги». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 30 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 29 січня 2026 року витребувано у приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Луценко В.С. докази. У судове засідання представник ПАТ «Харківенергозбут», належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності не надавала, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 24 березня 2026 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову ПАТ «Харківенергозбут», об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] є власницею квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Товариство надає комунальні послуги. Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 26.10.2018 року № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території', передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ "Харківенергозбут". За адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про надання позивачем відповідачці послуг з постачання електроенергії (приєднання до типового договору та комерційної пропозиції). Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] у відповідача наявна заборгованість: за період 01.11.2021 по 01.01.2025 у розмірі 65 156,23 грн. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ч. 5 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Згідно з ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1.2.8, 4.29 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі Правила № 312) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Порядок оплати споживачем послуг оператора системи та послуг постачальника послуг комерційного обліку мають відповідати порядку розрахунків, визначеному в укладеному договорі про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору). Так, позивачем долучено до матеріалів справи примірник договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання. Згідно з п. 5.10 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі договір) оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Відповідно до пп. 2 п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Оператор системи, який здійснює розподіл (передачу) електричної енергії безпосередньо до електроустановок споживача, отримує плату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії або від споживача, або від електропостачальника за вибором споживача (крім постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг). Вибір споживача зазначається в договорі про постачання електричної енергії споживачу (обраній споживачем комерційній пропозиції). У разі постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг послугу з розподілу (передачі) електричної енергії для потреб споживачів, електроустановки яких приєднані на території діяльності відповідного оператора системи, оплачує відповідний електропостачальник за усією сукупністю зазначених споживачів, постачання яким здійснює постачальник універсальних послуг. При цьому ціни на електричну енергію, що постачається споживачам постачальниками універсальних послуг, включають, у тому числі, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг (п. 1.2.6 Правил №312). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі. Відповідна висновки викладені Верховним Судом у постановах від 02.03.2018 у справі № 915/89/16, від 20.09.2018 у справі № 751ф/3840/15-ц, які, в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховуються судом. Суд враховує, що Товариство відкрило відповідачці особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що вказує на надання позивачем відповідачу послуг з електропостачання. Крім того, з наданої позивачем довідки абонента (дані комерційного обліку) вбачається, що по вказаному особовому рахунку фактично споживається електрична енергія. Відповідач, яка також є власницею відповідного нерухомого майна, не відмовилася від послуг, які надавало їй Товариство (докази зворотнього в матеріалах справи відсутні), а тому у відповідача виник обов`язок сплатити отримані нею послуги. Відповідно до розрахунку позивача у відповідача утворилась заборгованість за послуги з електропостачання за період з 01.11.2021 по 01.01.2025 у розмірі 65 156,23 грн. Доказів того, що послуги відповідачці не надавались, що вона не користувалася наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач, не подавши відзив на позов, зазначені позивачем обставини не спростувала, доказів сплати заборгованості не надала, свій розрахунок заборгованості не запропонувала. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Позивачем у позовній заяві заявлено орієнтовний розрахунок судових витрат, пов`язаних з судовим розглядом, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6783 від 01.05.2025 та витрати за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у розмірі 40 грн, що підтверджується квитанцією № SW_K2C0EXD23K_EP_0 від 09.07.2025. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у розмірі 40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved