Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

26 листопада 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-АТ КБ «ПриватБанк») свого представника Ляр Д.Ю. звернулося до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б\\н від 30.12.2022 року та Паспорт споживчого кредиту та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Зазначену Заяву відповідачкою підписано власноруч на планшеті , відповідно до вимог Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Таким чином, з моменту підписання відповідачем заяви, між Банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. На підставі вищевказаної Заяви та Паспорту споживчого кредиту, відповідачці відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку із встановленням кредитного ліміту у виді відновлюваної кредитної лінії на споживчі цілі на строк 12 місяців з пролонгацією у розмірі до 200 000 грн для карт Універсальна, та 200 000 грн для карт Універсальна Gold з процентною ставкою 42,0 % - для карт Універсальна. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідачка отримала кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 10/22, тип Універсальна. Після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору відповідачка здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася картками, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активувавши картку та користуючись коштами, відповідачка не лише отримала кредитну картку, а й визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. Після спливу строку дії першої картки відповідачка для можливості користування рахунком додатково отримала кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 09/28, тип Універсальна. Починаючи з 30.12.2022 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 42.0%. При цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 6996,03 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка, будучи власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком, користувалася кредитним лімітом, проте свої зобов`язання за Договором щодо погашення кредиту не виконує, у зв`язку з чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 10.10.2025 року має заборгованість у сумі 31089,24 грн., яка складається з 24093,21 грн - заборгованості за тілом кредиту та 6996,03 грн заборгованості за простроченими відсотками. Посилаючись на невиконання відповідачкою умов Договору, позивач просив стягнути з неї заборгованість у вказаному розмірі, а також судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду у сумі 2422 грн 40 коп. 26 листопада 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Дем`яновій О.А. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 09 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У прохальній частині позовної заяви не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит до ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідачки у справі [PERSON] . Згідно з відповіддю №5188/29961 від 02.12.2025 року, яка на запит суду надійшла 09.12.2025 року від ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачці судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку за місцем її проживання направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.49). Згідно з ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «Відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (постанова Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18). Отже, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлялася про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подала. Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Між тим, відповідачка не скористалася своїм правом подати відзив у встановлений судом строк. Клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження до суду не надходили. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження,

Outcome: approved