Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості, зустрічний позов [PERSON] до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання неправомірними дії щодо нарахування наданих послуг з централізованого опалення та зобов`язати списати нараховану плату за надання послуг із централізованого опалення. Первісний позов мотивовано тим, що з 01.01.2019 року відповідно до Постанови НКРЕКП від 10.12.2018 №1752 «Про становлення тарифів на послугу з централізованого опалення, що надається населенню КПТМ «Криворіжтепломережа», яке є виконавцем цієї послуги, тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1701,19 грн/Гкал (з ПДВ), тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 80,04 грн/кв.м2 (з ПДВ). З 25.10.2021 року згідно Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 22.10.2021 №530 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії КПТМ «Криворіжтепломережа» з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади (згідно «Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії т постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022») становить 1701,19 грн/Гкал (з ПДВ). На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення (до 05.11.2021 року послугу централізованого опалення) Відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Так, як вище вказаний будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідача здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідачі отримують централізоване опалення. З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку п.11 ч.1 ст.1, ч.5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: - плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; - плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. З 05.11.2021 року згідно до п.11 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.06.2018 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі 33,74 грн (з ПДВ), та плату за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі 22,05 грн (з ПДВ) на підставі Наказу КПТМ «Криворіжтепломережа» №712 від 03.11.2021 року та з 01.12.2021 року розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі 35,19 грн (з ПДВ), та плату за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі 22,05 грн (з ПДВ) на підставі Наказу КПТМ «Криворіжтепломережа» №791 від 30.11.2021 року. [PERSON] , як власник квартири за адресою: [ADDRESS] є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідач у порушення ст.ст.67, 68, 162 Житлового кодексу України, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оплату за отримані послуги не проводив, внаслідок чого його заборгованість згідно розрахунку за період з 01.11.2020 року по 01.09.2023 року становить 36 797,64 грн, з яких: - за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2020 року по 01.09.2023 року в розмірі 36 375,53 грн; - плата за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 року по 01.09.2023 року в розмірі 422,11 грн. Тому позивач, просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2020 року по 01.09.2023 року у розмірі 36 797,64 грн, судові витрати покласти на відповідача. Представниця позивача Костікова Є.В. у судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення позовних вимог за первісним позовом. Просив суд, задовольнити його зустрічні позовні вимоги в повному обсязі. 12.02.2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на первісну позовну заяву. В якому відповідач за первісним позовом просить суд відмовити у задоволені позову. 27.02.2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на відзив, згідно яких представник позивача вважає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст.ст.67, 68, 162 ЖК України зобов`язане робити оплату, відповідно до особового рахунка і тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (на кожен окремий період). [PERSON] є споживачем послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 14.07.2020 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 12 лютого 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява. Свої зустрічні позовні вимоги відповідач, обґрунтовує тим, що придбана ним квартира була облаштована попереднім власником, системою теплопостачання та відокремлена від централізованого опалення ще у 2013 році, що підтверджується робочим проектом на реконструкцію системи газопостачання Квартири з технічними умовами №04/1426 від 07.05.2012, актом приймання в експлуатацію газифікованого об`єкта від 09.07.2012 та актом про відключення централізованого опалення від 02.10.2013. Також про факт відключення квартири від централізованого опалення відповідач за зустрічним позовом додатково був повідомлений листом С-5621-П від 28.10.2014 виконкому Криворізької міської Ради, про пере адресацію Позивачу заяви від 24.10.2014 попереднього власника квартири про надання дозволу на зайняття теплового навантаження. Крім вказаного, квартира у будинку [ADDRESS] також облаштована системою автоматизованого опалення іншої квартири. Як відомо позивачу за зустрічним позовом від попереднього власника квартири, ані відповідач за зустрічним позовом, ані виконком Криворізької міської Ради, будучи повідомленими про відокремлення від централізованого опалення на підставі зазначених проектних та виконавчих документів, жодного разу не висували вимог з приводу здійсненої реконструкції системи газового опалення та відокремлення. Також, після набуття позивачем за зустрічним позовом права власності на квартиру, жодних змін в її систему опалення не вносилося і з даного приводу також не надходило від відповідача за зустрічним позовом та інших контролюючих органів чи уповноважених установ будь-яких зауважень, вимог чи попереджень. Пропозицій, щодо укладання договору на надання житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії або квитанцій про оплату такої послуги чи попереджень про існування заборгованості за постачання теплової енергії від відповідача за зустрічним позовом не надходило. Вперше про нарахування відповідачем за зустрічним позовом заборгованості за теплову енергію, яка з 14.07.2020 по теперішній час ніколи до квартири не поставлялась, позивач за зустрічним позовом дізнався після відкриття провадження у даній справі. Тому, позивач за зустрічним позовом вважає, що не має жодного відношення до відключення квартири від централізованого опалення, після придбання 14.07.2020 квартири зміни до її системи опалення не вносилися, опалення квартири здійснювалося автоматичною системою якою вироблялася теплова енергія із використанням природного газу, позивач за зустрічним позовом фактичного не отримував від відповідача за зустрічним позовом теплової енергії, відповідний договір на постачання теплової енергії між ними не укладався, ніяких попереджень, вимог або приписів з будь-яких питань, що стосуються теплової енергії позивач за зустрічним позовом від КПТМ «Криворіжтепломережа» не отримував. Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», що визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники - споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до актів про початок подачі та актів про припинення подачі централізованого опалення на житлові будинки з 2020 по 2023 роки встановлено, що подача централізованого опалення на житлові будинки та вбудовані в них приміщення відбувалася в тому числі на будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] за житлово-комунальні послуги за період з 11.2020 року по 09.2023 року за постачання теплової енергії у період з 01.11.2020 року по 01.09.2023 року складає 36 797,64 грн, за абонентське обслуговування з 05.11.2021 року 01.09.2023 року в розмірі 422,11 грн. Ствердження відповідача за первісним позовом на те, що стороною позивача неправомірно було нараховано заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з постачання теплової енергії у зв`язку із встановленням попереднім власником в квартирі індивідуального опалення з посиланням на доказ робочого проекту реконструкції системи газопостачання, акту приймання в експлуатацію газифікованого об`єкта від 09.07.2012 та акту про відключення централізованого опалення від 02.10.2013 не може вважатися належним доказом. Оскільки, наявність акту прийняття в експлуатацію газифікованого об`єкта від 09.07.2012 та акту про відключення централізованого опалення від 02.10.2013 не свідчать про дотримання встановленої законом процедур з відключення споживачів від мережі централізованого опалення. У постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №554/946/18, закріплено, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено, що закріплено у Постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №554/946/18. Даного акту стороною відповідача за первісним позовом до суду надано не було. Згідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону №2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону №2189-VІІІ договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Відповідно до ч.3 ст.9 ЗУ №2189- VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону №2189-VIII передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2ст.7 цього ж Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII). Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між КПТМ «Криворіжтепломережа» та відповідачем [PERSON] не укладався, але житлово-комунальні послуги йому надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону №2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно до п.18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України №2189-VIII від 09.11.2017 «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Правилами №630, затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З 05.11.2021 за постановою КМУ №830 від 21 серпня 2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», діє типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Згідно приписів ст.76, ч.1 ст.81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованість за період з 01.11.2020 року по 01.09.2023 року у розмірі 36 797,64 грн, а саме: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2020 року по 01.09.2023 року у розмірі 36 375,53 грн, за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 року по 01.09.2023 року у розмірі 422,11 грн. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються залученими до справи і дослідженими судом доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ст.141ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень.

Outcome: approved