Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

07 січня 2026 року з Нововоронцовського районного суду Херсонської області до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 20 571,15 грн, а також судові витрати. Позов мотивований тим, що 04.03.2025 мiж ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХIДНИХ КРЕДИТIВ» та [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії № 8894615 в електронній формі. Відповідно до договору, кредитні кошти в сумі 8 700,00 грн строком на 360 днів були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку відповідача. Пiдписанням цього договору вiдповiдач пiдтвердив, що він ознайомився на сайтi кредитодавця з повною iнформацiєю щодо Кредитодавця та його послуги. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обмiну електронними повідомленнями, з використанням iнформацiйно телекомунікаційної системи, iз застосуванням електронного пiдпису та електронного пiдпису одноразовим iдентифiкатором згiдно Закону України «Про електронну комерцію». Позивач вказав, що враховуючи умови Договору кредиту № 8894615 від 04.03.2025 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 2 244,60 грн, заборгованість останнього за договором кредиту складає 20 571,15 грн, з яких: 8 700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 521,15 грн сума заборгованості за процентами; 0,00 грн сума заборгованості за комісією; 4 350,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. Зазначив, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 8894615 від 04.03.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог №22/08/25-01 від 22.08.2025 Кредитодавець відступив Позивачу право вимоги заборгованостей до відповідача за кредитним договором № 8894615 від 04.03.2025 у загальному розмірі 20 571,15 грн. Позивач зазначив, що всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Пiсля відступлення позивачу права грошової вимоги до вiдповiдача, останнiй не здійснив жодного платежу для погашення iснуючої заборгованості нi на рахунки ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», нi на рахунки позивача. Посилаючись на викладене, а також у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, позивач звернувся в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 13.01.2026 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводськогорайонного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. За адресою реєстрації відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить таких висновків. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 04.03.2025 [PERSON] підписав з ТОВ «l БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТIВ» Договір Кредитної лінії (Надійний) № 8894615, відповідно до умов якого отримав від ТОВ «l БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТIВ» кредитні кошти в сумі 8 700,00 грн, зі строком кредитування 360 днів, періодом сплати мінімального обов`язкового платежу, що дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування Кредитом та становить 30 календарних днів. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11. У пункті 2.2.8 Договору узгодили, що комісія за надання кредиту 17.25% від суми наданого кредиту, процентна ставка/ день (фіксована) становить 0,95%. Датою повернення кредиту є 26.02.2026. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «702251» (а.с. 42). Судом також встановлено, що Договором кредиту № 8894615 сторони також узгодили між собою порядок та строки повернення кредитних коштів, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, права та обов`язки сторін тощо. Слід зазначити, що порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію". Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є повідомлення з кодом 702251 на номер телефону відповідача. А отже, відповідач прийняв пропозицію позивача на укладення кредитного договору та погодився з умовами, які викладені у ньому. Доказів протилежного суду не надано. Факт виконання кредитором своїх зобов`язань щодо надання у користування відповідача, як позичальника кредитних коштів, підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» від 25.08.2025 про успішне зарахування коштів, довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», а також копією платіжної інструкції № 6b26816f-75c6-472b-bda0- e9aa40d0aa2b про успішне зарахування коштів в сумі 8 700,00 грн, а також відомостями, наданими АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на підставі ухвали суду про відкриття та витребування справи від 16.02.2026 (а.с. 8, 44, 45, 98-99). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Всупереч умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Судом також встановлено, що 26.06.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХIДНИХ КРЕДИТIВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»» укладено договір факторингу № 26/06/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХIДНИХ КРЕДИТIВ» передав (відступив) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прийняв належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХIДНИХ КРЕДИТIВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог № 22/08/25-01 від 22.08.2025 за Договром факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025, до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» стало кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. З наданого суду Реєстру прав вимог № 22/08/25-01 від 22.08.2025 вбачається, що відповідач [PERSON] є боржником за договором № 8894615 від 04.03.2025, загальна сума заборгованості складає 20 571,15 грн (а.с. 52-54). Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22.08.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за Договором кредиту становить 20 571,15 грн, з яких: 8 700,00 грн борг за тілом кредиту; 7 521,15 грн борг за відсотками; 4 350,00 грн борг за пенею/неустойкою. Ухвалюючи рішення суд бере до уваги ту обставину, що укладений між сторонами Договір кредиту не оспорений відповідачем, протягом 14 календарних днів з дня укладення такого договору останній не відмовився від договору позики. Ураховуючи положення статей 509, 526, 536, 629 ЦК України, а також оскільки на час розгляду справи судом відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 8 700,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 7 521,15 грн, як такими, що передбачені умовами договору. Що стосується стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 4 350,00 грн, суд зазначає таке. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє і до нині. З матеріалів справи вбачається, що Договір кредитної лінії (надійний) № 8894615 був укладений 04.03.2025, тобто у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, заборгованості за пенею/неустойкою в розмірі 4 350,00 грн. За такого, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею/неустойкою задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 910,16 грн. Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025; Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; витяг з Акту № 1-ФП приймання-передачі правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, складений 04.09.2025 із зазначенням загальної вартості наданих послуг у розмірі 4 500,00 грн; копію ордера на надання правничої допомоги від 03.09.2025; копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Враховуючи складність цієї справи, обсяг виконаних адвокатом робіт,

Outcome: partial