Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

28 серпня 2025 року до Індустріального районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в якій просить визначити [PERSON] додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в селищі Дробишеве Донецької області. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла сестра позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина будинок [ADDRESS] . У померлої сестри позивача був єдиний син [PERSON] , який також помер [INFO] . Після смерті племінника позивачу стало відомо, що він не оформлював належним чином спадщину, що залишилась після смерті його матері (сестри позивача) [PERSON] . При цьому, сам позивач не мав змоги вчасно звернутись до нотаріуса із заяою про прийняття спадщини, оскільки в травні 2018 року переніс інсульт, в результаті чого проходить тривале лікування, пересувається на візку. В подальшому, через початок повномасштабного вторгнення на територію України й бойові дії позивач вимушений був покинути своє постійне місце мешкання й евакуюватись до міста Києва, де відновлював втрачені записи про хворобу. Вже перебуваючи в м. Київ, позивч звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куниці В.В. із завою щодо прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Однак приватним нотаріусом надано лист № 106/01-16 від 11.06.2025 року в якому зазначено, що позивачем пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини й роз`яснено про необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання такої заяви. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, натомість в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належним чином, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , що підтверджується копіями наступних документів: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.02.1968 року про народження [INFO] [PERSON] , батьки [PERSON] , [PERSON] ; свідоцтва про право на спадщину від 10.04.2026 року, згідно з яким спадкоємицею зазначеного в заповіті усього майна [PERSON] , є його донька [PERSON] ; паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 січня 2018 року Лиманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис про смерть № 23. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 1500 кв.м розташований на ній житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 грудня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегінального управління Міністерства юстиції, [INFO] помер син [PERSON] [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть № 2517. [INFO] померла мати заявника та [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 2018 року Лиманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1009. Згідно з листом Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.12.2025 року № 3118,та долученими до нього інформаційними довідками з спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83485269 від 04.12.2025 року, № 83672695 від 18.12.2025 року, відсутні спадкові справи, заведені після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Отже, станом на момент смерті [PERSON] , право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як зазначає позивач, особисто із заявою про прийняття спадщини, у встановлений строк, він не звертався. Подав таку заяву лише в червні 2025 року . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Позивач в обґрунтування поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сестри, посилається на те, що в травні 2018 року він переніс транзиторну ішмічну атаку на фоні гупертонічного кризу (інсульт), проходив тривале лікування й через ускладнення після хвороби пересувається на візку. Крім того, у зв`язку з воєнними діями він покинув місце мешкання й тривалий час відновлював втрачені записи по хворобі. Також позивач вказує, що в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на належний його сестрі будинок. Позивачем на підтвердження посилань про його тривалу хворобу та евакуацію з місця проживання надано суду копії наступних документів: діагностичний звіт від 28.03.2024 року щодо порушення у [PERSON] ходи, помірно виражених вестибулярних порушень за наслідком інфаркту мозку за ішемічним типом, гепертонічної енцефалопатії; записів «Огляд невропатолога від 18.09.2023 року, від 28.09.2023, від 28.11.2024 діагноз: основний наслідки інфаркту мозку, супутній гіпертонічна енцефалопатія; виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6109, згідно якої в період з 25.03.2023 року по 05.04.2023 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: коронавірусна хвороба середньо-важкий перебіг, цукровий діабет тип ІІ середнього ступені важкості, цереброваскулярна хвороба, наслідки перенесеного ГПМК 2018 р, ІХС, Дифузорний кардіосклероз, Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.; Довідки від 24.10.2023 року 3003-5003008138 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Суд приймає до уваги, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє й до теперішнього часу. Особливості спадкування під час воєнного стану, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Вказані зміни почали діяти з 06.03.2022 р. Дані щодо наявності у померлої [INFO] [PERSON] інших спадкоємців, відсутні. При цьому, позивач пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки спочатку потребував тривалого лікування, а потім через бойові дії та введення воєнного стану був вимушений евакуюватись на постійне місце мешкання до іншої області.. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм та оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд бере до уваги, що через тривалу хворобу й постійне лікування, позивач дійсно мав об`єктивні перешкоди в зверненні до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк. Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, те, що в ході розгляду справи відповідач не висловлював заперечень щодо позову, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач є достатніми для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таке рішення буде відповідати принципу справедливості, та не порушить прав інших осіб. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Outcome: approved