Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 23 січня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1501-6103, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 17600 гривень на строк 300 днів, із базовим періодом 14 днів, комісія за видачу кредиту - 20,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 0,90% в день, стандартна % ставка 1,00% в день. Відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином, внаслідок чого станом на 19 січня 2026 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 50 190,00 грн, що складається з заборгованості за нарахованими процентами 37 870,00 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК 8 800,00 гривень та заборгованості по комісії - 3520,00 грн. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості за кредитом та 2662,40 грн судового збору. Ухвалою від 17.02.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідач копію ухвали та доданих до неї матеріалів отримала 20.02.2026, 03.03.2026 року подала відзив на позовну заяву, у якому не заперечила факту укладання кредитного договору №1501-6103 від 23.01.2025 та отримання грошових коштів. Зазначила, що 11.09.2025 нею сплачено 20 000 грн, що підтверджується платіжними документами, у зв`язку з чим зобов`язання частково виконано. Пояснила, що прострочення виконання зобов`язання виникло з поважних причин, а саме у зв`язку зі складним матеріальним становищем, перебуванням на обліку як безробітної, відсутністю стабільного доходу та станом здоров`я (наявність захворювання, підтверджено медичними документами). Вказала, що заявлена до стягнення сума значною мірою складається зі штрафних санкцій та процентів, які є неспівмірними наслідкам порушення зобов`язання, у зв`язку з чим, посилаючись на ст. 551 ЦК України, просила суд зменшити розмір штрафних санкцій та процентів, визначити до стягнення лише фактично отриману та непогашену суму основного боргу з урахуванням здійснених платежів та врахувати її матеріальний стан та стан її здоров`я. Позивач відповідь на відзив не подав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 23 січня 2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1501-6103. Даний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3689. Зазначений кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів у розмірі 17600,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а останній зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (п.п. 2.2 п. 2 договору про відкриття кредитної лінії). Згідно з п.п. 4.2 п. 4 договору про відкриття кредитної лінії, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу Кредиту. Тип процентної ставки за користування кредитом-фіксована. Базовий період складає 14 календарних днів. Сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу Кредиту (якщо п. 4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) Позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені Графіком платежів за Договором за зниженою ставкою (який є Додатком 2 до цього Договору) дати, які є останніми днями відповідних Базових періодів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: стандартною 1,00 % за кожен день користування кредитом; зниженою 0,90% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом. Комісія за видачу кредиту становить 20.00 % (двадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту (п. 4 договору про відкриття кредитної лінії). Відповідно до п.п. 4.9 п. 4 договору про відкриття кредитної лінії, строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 18.11.2025 року. Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1501-6103 від 23.01.2025 року видача кредитних коштів здійснювалася за допомогою системи LIQPAY, платіж №2586793509 від 2025-01-23 у сумі 17600,00 грн на номер платіжної карти [NUMBER] з призначенням платежу: «видача коштів за кредитним договором №1501-6103 від 23.01.2025 року» Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Спірний договір про відкриття кредитної лінії №1501-6103 від 23.01.2025 підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно статей 526, 530, 536 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому договором перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 17600 гривень на платіжну картку [NUMBER] , що не заперечувалося відповідачем та підтверджується, зокрема, довідкою директор ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНСИ» Є.Резуєва про перерахування суми кредиту №1501-6103 від 23.01.2025 року та розрахунком заборгованості. В той же час, відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом. Так, з розрахунку заборгованості за договором №1501-6103 від 23.01.2025 року, вбачається, що станом на 19.01.2026 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 50 190 гривень 00 копійок, що складається з заборгованості за нарахованими процентами - 37870,00 гривень; заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України 8 800,00 гривень та заборгованості по комісії 3520, 00 гривень. Разом з тим, судом встановлено, що 11.09.2025 відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20000,00 грн, що підтверджується платіжними документами та враховано у наданому позивачем розрахунку заборгованості. Отже, відповідачем частково виконано зобов`язання за кредитним договором, однак у повному обсязі заборгованість не погашена, у зв`язку з чим станом на 19.01.2026 залишається непогашеною суму у розмірі 50190,00 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом установлено факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №1501-6103 про надання кредиту від 23.01.2025 щодо своєчасної та повної сплати процентів за користування кредитом і комісії. У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 41 390,00 грн, що складається з: 37870,00 грн заборгованості за нарахованими процентами та 3520,00 гривень заборгованості за комісією. Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо наявності підстав для зменшення розміру нарахованих процентів з огляду на складне матеріальне становище, перебування на обліку як безробітної, відсутність стабільного доходу та стан здоров`я, судом оцінені, однак підстав для їх задоволення не встановлено. Нараховані проценти є платою за користування кредитними коштами та передбачені умовами укладеного між сторонами кредитного договору, факт укладення якого відповідач не заперечувала. Водночас вимога позивача про стягнення 8 800,00 грн процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягає. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Разом з тим Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ було внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування. Однак на час розгляду справи положення Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України залишаються чинними. Відповідно до статті 4 Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України; основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України; до актів цивільного законодавства належать також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має силу закону, містять однопредметні приписи різного змісту, пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17, пункт 78; від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19, пункт 69). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість у сумі 41 390,00 грн, у задоволенні вимоги про стягнення 8 800,00 грн процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, слід відмовити. Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (82,46%) слід стягнути 2195,59 грн сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial