Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (ЄДРПОУ 43115064), заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2014020898 від 22.11.2016, у розмірі 39 571,67 гривень, що складається із: заборгованість за тілом кредиту 13 716,38 грн; заборгованість за відсотками 12 730,29 грн, заборгованість за комісію 13 125,00 грн; - стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.11.2016 між Акціонерним товариством ОТП Банк та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2014020898, який підписано відповідачкою особистим підписом, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 50 000,00 грн та зобов`язалась його повернути і сплатити проценти за користування кредитом. 24.03.2023 між АТ ОТП Банк та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу №24/03/23, який посвідчено приватним нотаріусом, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2014020898. Оскільки відповідачка не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у неї виникла заборгованість, яка становить 39 571,67 грн та складається з наступного: 13 716,38 грн заборгованість за тілом кредиту; 12 730,29 грн заборгованість за відсотками; 13 125,00 грн заборгованість за комісію. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі направлялася на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту №2014020898. Згідно п.1.1 договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту на споживчі цілі: 50 000,00 грн. Строк кредиту 60 місяців, з 22 листопада 2016 р. по 22 листопада 2021 р. Розмір процентної ставки 36% річних. Відповідно до п.1.6 договору, за управління кредитом позичальник сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів. Відповідно до графіку платежів позичальник в строк до 22.11.2021 повинна була сплатити кредит у загальному розмірі 160 852,65 грн, що складається з суми кредиту 50 000,00 грн, комісії за надання кредиту 52 500,00 грн та процентів 58 352,65 грн. З меморіального ордеру №9895150 від 22.11.2016 вбачається, що АТ "ОТП Банк" переказало на банківську картку [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 50 000,00 грн згідно договору №2014020898. Відповідно до розрахунку заборгованості АТ "ОТП БАНК", за кредитним договором №2014020898, [PERSON] видано гроші в сумі 50 000,00 грн, строк дії договору з 22.11.2016 по 22.11.2021. Заборгованість по тілу кредиту складає 13 716,38 грн., по процентах 12 730,29 грн; по комісії 13 125,00 грн. У відповідності до виписки по особовим рахунком за період 22.11.2016 - 24.03.2023, [PERSON] користувалася кредитними коштами. 24.03.2023 між ТОВ «Брайт Інвестмент» (фактор) та АТ "ОТП Банк" (клієнт) укладено Договір факторингу № 24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., пунктом 1.1 якого передбачено, що клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржником, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно п.6.1 договору, у відповідності до умов цього Договору Фактор передає грошові кошти в розпорядження. Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Право грошової вимоги до Боржників в розмірі Портфеля Заборгованості, яке виникло у Клієнта внаслідок укладення з Боржниками Кредитних договорів та надання Клієнтом Боржникам кредитних коштів. Загальний розмір Портфеля Заборгованості, право вимоги за яким відступається Факторові складається з: Портфеля Заборгованості Клієнта по кредитних продуктах (Реєстр Боржників №1), що виник внаслідок укладення з Боржниками кредитних договорів та надання Клієнтом Боржникам кредитних коштів, у сумі 21 569 911 гривень 98 копійок (Двадцять один мільйон п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот одинадцять гривень 98 коп.) станом на дату підписання Сторонами цього Договору (п.6.1.1); Портфеля Заборгованості Клієнта по карткових продуктах (Реєстр Боржників №2), що виник внаслідок укладення з Боржниками кредитних договорів та надання Клієнтом Боржникам кредитних коштів, у сумі 130 373 921 гривню 06 копійок (Сто тридцять мільйонів триста сімдесят три тисячі дев`ятсот двадцять одну гривню 06 коп.) станом на дату підписання Сторонами цього Договору. Загальний розмір Портфеля Заборгованості Боржників по кредитних та карткових продуктах, Право вимоги до яких відступається, складає 151 943 833 гривні 04 копійки (Сто п`ятдесят один мільйон дев`ятсот сорок три тисячі вісімсот тридцять три гривні 04 коп.). станом на дату підписання Сторонами цього Договору (п.6.1.2). Сторони домовились, що ліміт Фінансування по реєстру боржників №1 та по еєстру боржників №2 становить 7 155 000,00 грн без ПДВ, станом на дату підписання сторонами цього договору (п.7.1 договору факторингу). Відповідно до витягу з додатку №1 договору Факторингу №24/03/23, укладеного «24» березня 2023 року, посвідченого Бочкарьовою А.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №265 ТОВ «Брайт Інвестмент» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 39 571,67 грн. На виконання умов договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023, ТОВ «Брайт Інветсмент» було сплачено АТ «ОТП Банк» кошти в сумі 7 155 000,00 грн, згідно платіжного доручення №46 від 24.03.2023. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Як встановлено судом, між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2014020898 від 22.11.2016, з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачкою, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №9895150 та їх використання підтверджується випискою по банківському рахунку відповідачки. Дослідженими матеріалами справи підтверджено відступлення права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2014020898 від 22.11.2016 на користь ТОВ "Брайт Інвестмент". В свою чергу, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2014020898 від 22.11.2016 в розмірі 39 571,67 грн, яка складається з наступного: 13 716,38 грн - заборгованість за кредитом, 12 730,29 грн - заборгованість за відсотками, 13 125,00 грн - заборгованість за комісією. У відповідності до умов укладеного кредитного договору та розрахунку суми заборгованості по комісії, щомісячна комісія за управління кредитом становить по 875,00 грн - 1,75% від суми кредиту, щомісячно, а всього - 13 125,00 грн непогашеної комісії. При цьому, вказана комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, суперечить моральним засадам суспільства, а тому є незаконним в силу вимог Закону України «Про захист прав споживачів». У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Вказана позиція послідовно підтримана у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. Згідно змісту зазначеної постанови якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відтак, позов в частині вимог про стягнення комісії в сумі 13 125,00 грн за кредитним договором №2014020898 від 22.11.2016 задоволенню не підлягає. Згідно з розрахунком заборгованості, відповідачкою фактично погашено комісію за кредитним договором на загальну суму 39 375,00 грн. Наведене свідчить, що банк неправомірно зараховував сплачені відповідачкою кошти на погашення комісії, а тому такі кошти слід зарахувати на погашення заборгованості. Як встановлено судом сума погашених відповідачкою комісії за управління кредитом в розмірі 39 375,00 грн перевищує суму заборгованості за загальним залишком заборгованості за тілом кредиту і відсотками в розмірі 26 446,67 грн. За таких обставин, враховуючи погашення відповідачкою комісії за управління кредитом в розмірі, що перевищує залишок заборгованості за тілом кредиту і відсотками, відсутні підстави для задоволення позову. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed