Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в обґрунтування заяви вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований в селі Бронне Березнівського району Рівненської області. Після його смерті залишилось спадкове майно належне [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , що помер [INFO] , який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , але юридично її не оформив помер. Спадщина [PERSON] , який помер [INFO] після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , прийнята, оскільки [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований разом із померлою на час її смерті у одному і тому ж житловому будинку. Звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Трембіцького В.Я. щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, нотаріус пояснив, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно встановити факт родинних відносин, оскільки у документах, які мали би підтверджувати факт родинних відносин, існують розбіжності у прізвищах заявника і спадкодавця, а саме у свідоцтві про народження [PERSON] ім`я його померлої матері записане « [PERSON] », в той же час у свідоцтві про її смерть ім`я записане « [PERSON] ». Таким чином, під час видачі документів, які підтверджують родинну лінію були допущені помилки, які полягають у неправильному записі імені спадкодавця, а саме: замість вірно «ВАРВАРА» невірно зазначено « [PERSON] ». Чому такі суттєві розбіжності в документах мені не відомо. Отже, з огляду на викладене, виникла ситуація, коли необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити, факт родинних відносин, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Дані факти необхідно встановити, як вже зазначалось вище, для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 21 листопада 2026 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, заяву підтримує повністю . Представник заінтересованої особи: Малинської сільської ради, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просять справу розгядати без їх участі, не заперечують проти задоволення позову. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований в селі Бронне Березнівського району Рівненської області. Після його смерті залишилось спадкове майно належне [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був [PERSON] , що помер [INFO] , який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , але юридично її не оформив помер. Спадщина [PERSON] , який помер [INFO] після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , прийнята, оскільки [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований разом із померлою на час її смерті у одному і тому ж житловому будинку. Звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Трембіцького В.Я. щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, нотаріус пояснив, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно встановити факт родинних відносин, оскільки у документах, які мали би підтверджувати факт родинних відносин, існують розбіжності у прізвищах заявника і спадкодавця, а саме у свідоцтві про народження [PERSON] ім`я його померлої матері записане « [PERSON] », в той же час у свідоцтві про її смерть ім`я записане « [PERSON] ». Таким чином, під час видачі документів, які підтверджують родинну лінію були допущені помилки, які полягають у неправильному записі імені спадкодавця, а саме: замість вірно « [PERSON] » невірно зазначено « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по баткові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У відповідності з ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до статті 76 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до вимог статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved