Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя» про захист прав споживачів, визнання неправомірними нарахувань, зобов`язання вчинити дії, в якому просив: визнати неправомірним нарахування за «оренду землі» в «минулий період» за березень 2017 року у розмірі 209,46 грн; визнати неправомірним нарахування за обслуговування теплолічильників з 2016 по 2022 рік в розмірі 322,65 грн; визнати неправомірним підвищення тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкової території, включаючи підвищення складової тарифу - компенсацію витрат електроенергії для загальнобудинкових потреб, починаючи з грудня 2023 року; зобов`язати ТОВ «Комфортна оселя» здійснити перерахунок вартості житлово-комунальних послуг для квартири [ADDRESS] , зменшивши її на суму нарахувань за оренду землі за березень 2017 року 209,46 грн; зобов`язати ТОВ «Комфортна оселя» здійснити перерахунок вартості житлово-комунальних послуг для квартири [ADDRESS] , зменшивши її на суму нарахувань за обслуговування теплолічильників за 2016-2022 роки 322,65 грн; зобов`язати ТОВ «Комфортна оселя» здійснити перерахунок вартості житлово-комунальних послуг на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (включаючи її складову - компенсацію вартості електроенергії для загальнобудинкових потреб) для квартири [ADDRESS] , починаючи з грудня 2023 року за діючим тарифом 11,28 грн. за 1 кв.м, не допускаючи подвійних нарахувань за окремими складовими. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . 09 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір на надання житлово-комунальних послуг для квартири [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач впродовж тривалого часу порушує його права, збільшуючи борг шляхом безпідставних нарахувань та таких, що не передбачені договором. На його зауваження та прохання здійснити перерахунок не реагує, а саме - у березні 2017 року суму нарахувань збільшено на 209,46 грн, що є орендою землі; у травні-жовтні 2017 року - на 38,16 грн за кожен місяць, що є нарахуванням за теплолічильники. Повідомляє, що плата за оренду землі в сумі 209,46 грн не підлягає нарахуванню, оскільки вказаний платіж скасовано у березні 2017 року. Також зазначає, що відповідно до п.1 додаткової угоди, плата за обслуговування теплолічильника складає 180,00 грн за опалювальний сезон, однак відповідач з опалювального сезону 2016-2017 року почав нараховувати плату більшу ніж 180,00 грн - плата була збільшена на 38,16 грн за кожен місяць. Всього безпідставно було нараховано плати за обслуговування теплолічильника у розмір 322,65 грн. Крім того, відповідно до умов укладеного договору, відповідач позбавлений можливості в односторонньому порядку змінювати тарифи на послуги, однак починаючи з грудня 2023 року відповідач почав самовільно підвищувати тариф на утримання будинку та прибудинкових споруд. Зокрема, відповідач у грудні 2023 року в односторонньому порядку підвищив тариф на послугу утримання будинків і споруд та прибудинкової території з 11,28 грн за кв.м до 14,66 грн за кв.м, у липні 2024 року - з 14,66 кв.м до 17,58 кв.м. Після скарг співвласників будинку, відповідач відняв всю суму протиправного підвищення з вартості послуги утримання будинку і прибудинкової території та створив нову послугу - компенсацію витрат за електроенергію для загальнобудинкових потреб, при тому, що така компенсація залишилась у складі тарифу на утримання будинку і прибудинкової території, що призвело до її подвійного нарахування. У позові повідомляється про очікуваний розмір витрат на правничу допомогу - 5 000,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя» подало відзив на позовну заяву. Посилається на те, що на правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем не поширюється Закон України «Про захист прав споживачів». Крім того, вказує на те, що всі платежі за березень 2017 року відображені у відповідному рахунку, отже твердження позивача про нарахування «заднім числом» є безпідставними. При цьому, вказана вимога пред`явлена з пропуском строку позовної давності. Щодо оплати за обслуговування теплового лічильника зазначає, що 08 лютого 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду, якою і було встановлено плату за обслуговування лічильника у розмірі 38,16 грн на місяць. Повідомляє, що збільшення тарифу на утримання будинку і прибудинкової території не відбулося, відтак тариф у розмірі 11,28 грн за кв.м залишається незмінним з 05 жовтня 2017 року. Введення окремого рядка «компенсація витрат за електроенергію для загальнобудинкових потреб» має техніко-обліковий характер (прозорість структури платежу) і не утворює подвійного нарахування, оскільки базовий компонент, визначений у 2017 році, був розрахований за старою (істотно нижчою) ціною кВт·год і не відповідає фактичним витратам на дату нарахування. Просить застосувати позовну давність до вимог позивача про визнання неправомірним нарахування за оренду землі за березень 2017 року у розмірі 209,46 грн; визнання неправомірним нарахування за обслуговування теплолічильників з 2016 по квітень 2017 року; зобов`язання ТОВ «Комфортна оселя» здійснити перерахунок вартості житлово комунальних послуг для квартири [ADDRESS] , зменшивши її на суму нарахувань за оренду землі за березень 2017 року 209,46 грн; зобов`язання ТОВ «Комфортна оселя» здійснити перерахунок вартості житлово комунальних послуг для квартири [ADDRESS] , зменшивши її на суму нарахувань за обслуговування теплолічильників з 2016 по квітень 2017 року. Судові витрати покласти на позивача. [PERSON] подав відповідь на відзив, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. У запереченні на відповіді на відзив представник відповідача наводить позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, просить у задоволенні позову відмовити. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. на підставі ч.5 ст.279 ЦПК Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у справі є власником квартири [ADDRESS] . 09 листопада 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Комфортна оселя» укладено договір про умови користування приміщенням та надання житлово-комунальних послуг (далі - договір) для квартири [ADDRESS] . Пунктом 3.1.2 договору визначено, що виконавець надає послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території відповідно до погодженого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Вартість послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території сплачуються споживачем за діючим на час сплати тарифами виконавця, погодженими Київською міською державною адміністрацією. Також п. 3.1.2 договору визначено перелік послуг з утримання будинку, споруд і прибудинкової території, до яких, у тому числі, включені послуги з освітлення місць загального користування, підвалів і підкачування води, а також енергопостачання ліфтів. Додатковою угодою від 10 лютого 2014 року до договору про умови користування приміщенням та надання житлово-комунальних послуг від 09 листопада 2012 року встановлено обов`язок позивача [PERSON] додатково сплачувати виконавцю послуги зі зняття та проведення розрахунку показників теплового лічильника у розмірі 180,00 грн за опалювальний період. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» № 1874-IV (далі - Закон) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 2 ст. 32 цього Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Частиною 1 ст. 7 вказаного Закону визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Згідно ст. 13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з у тримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відході тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/ тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/ тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються та затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до підп. 2 п. «а» ч. 1 ст. 28 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» зі змінами, внесеними Законом № 1198-VII від 10.04.2014 року, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Розпорядженням Виконавчого органу КМР (КМДА) № 1207 від 05 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим», для ТОВ «Комфортна оселя» був встановлений тариф 11,28 грн за кв.м. Однак, судом встановлено відповідно до рахунків на сплату за житлово-комунальні послуги та акта звіряння від 06 серпня 2025 року, що позивачу з грудня 2023 року фактично нараховувалась плата за утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 14,66 грн за кв.м, а з липня 2024 року - 17,58 грн за кв.м. Як стверджує позивач, після скарг співвласників будинку на одностороннє підвищення тарифу за утримання будинку і прибудинкової території, відповідач у вересні 2024 році провів коригування вартості вказаного тарифу, зменшивши його до 11,28 грн за кв.м, проте ввів нову послугу - компенсація витрат електроенергії для загальнобудинкових потреб. За матеріалами справи, з вересня 2024 року ТОВ «Комфортна оселя» повернулось до тарифу за послугу з утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 11,28 грн за кв.м, проте ввелось окреме нарахування - компенсація витрат за електроенергію для загальнобудинкових потреб у розмірі 6,3 грн за кв.м. Отже, відповідачем з вересня 2024 року додатково включалась у вартість житлово-комунальних послуг плата у вигляді компенсації за електроенергію для загальнобудинкових потреб, що свідчить про подвійне нарахування за одну і туж послугу, оскільки послуги з утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до складової тарифу у розмірі 11,28 грн за кв.м, вже включає послуги з освітлення місць загального користування та енергопостачання ліфтів. Таким чином позовні вимоги провизнання неправомірним підвищення тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкової території, включаючи підвищення складової тарифу - компенсацію витрат електроенергії для загальнобудинкових потреб, починаючи з грудня 2023 року, та зобов`язання здійснити перерахунок підлягає задоволенню. Як встановлено, відповідно до п.1 додаткової угоди до договору про надання послуг, плата за обслуговування теплолічильника складає 180,00 грн за опалювальний сезон. Позивач посилається на те, що відповідач нараховував плату більшу ніж 180,00 грн, встановлену додатковою угодою від 10 лютого 2014 року. Відповідач посилається на те, що 08 лютого 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду, якою і було встановлено плату за обслуговування лічильника у розмірі 38,16 грн на місяць. Разом з тим, наданий відповідачем примірник додаткової угоди до договору про умови користування приміщенням та надання житлово-комунальних послуг від 08 лютого 2017 року, не містить підпису позивача [PERSON] , відтак, підстави стверджувати, що сторонами був узгоджений новий розмір плати за обслуговування системи централізованого зняття показників квартирного обліку теплової енергії, відсутні. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який підтверджується наданим актом звіряння від 06 серпня 2025 року, відповідачем нараховано плату за обслуговування теплолічильників в опалювальному сезоні 2016-2017 років у розмірі 228,96 грн, в опалювальному сезоні 2017-2018 років у розмірі 228,96 грн, в опалювальному сезоні 2018-2019 років у розмірі 212,06 грн, в опалювальному сезоні 2019-2020 років у розмірі 198,43 грн, в опалювальному сезоні 2020-2021 років у розмірі 228,96 грн, в опалювальному сезоні 2021-2022 років у розмірі 305,28 грн. Відтак, сума надлишково нарахованої плати за обслуговування теплолічильників за опалювальні сезони 2016-2022 років становить 322,65 грн ((228,96 х 3 + 212,06 + 198,43 + 305,28) - (180 х 6). Отже позов в цій частині також є обґрунтованим. При цьому, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності до вимог позивача. Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки обов`язок щодо сплати за житлово-комунальні послуги виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо. 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, яким було визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14 травня 2025 року. Відтак, позивач в межах строку позовної давності мав право на звернення до суду з вимогами про перерахування вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі послуг обслуговування теплолічильників, починаючи з 02 квітня 2017 року. Строки звернення до суду за вимогами позивача про перерахування вартості житлово-комунальних послуг з 02 жовтня 2017 року, на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженими на підставі пунктів 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупиненим на період воєнного стану. Відтак, підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання ТОВ «Комфортна оселя» здійснити перерахунок вартості житлово-комунальних послуг для належної позивачу квартири, зменшивши її на суму нарахувань за обслуговування теплолічильників за квітень 2017 року по 2022 рік у розмірі 293,69 грн ((228,96 х 3 + 212,06 + 198,43 + 305,28) - (180 х 5 + 208,96). Крім того, позивач посилається також на те, що йому неправомірно нараховано плату за оренду землі за минулий період - за березень 2017 року в розмірі 209,46 грн. Судом встановлено, що плату за оренду землі було скасовано у березні 2017 року, що підтверджується листом фінансового директора забудовника ТОВ «Екско плюс» від 10 квітня 2017 року, отже вказане нарахування позивачу є безпідставним. Однак, у зв`язку із застосуванням строків позовної давності, вимога позивача про визнання неправомірним нарахування за оренду землі за березень 2017 року в розмірі 209,46 грн, не підлягає задоволенню, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Враховуючи те, що вимога про зобов`язати ТОВ «Комфортна оселя» здійснити перерахунок вартості житлово-комунальних послуг для квартири [ADDRESS] , зменшивши її на суму нарахувань за землю у березні 2017 року 209,46 грн є похідною вимогою, вона також не підлягає задоволенню. Згідно з положеннями ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач звільняється від сплати судового збору, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1 937,92 грн на користь держави.

Outcome: partial