Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

27.11.2025 [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] подав до Березівського районного суду Одеської області позовну заяву доБерезівської міської рада Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), в якій просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , право на земельну частку (пай) розміром 8.3 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Котовського», розташовану на території Березівської міської ради Березівського району Одеської області. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 11 серпня 1989 року по 25 жовтня 1996 року [PERSON] , (далі - Позивач), був членом КСП «імені Котовського» яке є правонаступником КСП «імені Котовського». Згідно наказу № 1 від 07.09.2004 року, ТОВ «Котовського» був розформований і на його базі організовано ТОВ «Агрофірма Основа». Підтвердженням того, що позивач був членом КСП «імені Котовського» є також те, що він отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 17.04.2001 року. В даному свідоцтві зазначено, що воно видане Степанівською селищною радою [PERSON] і що він має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Котовського» (с. Донське Березівського району Одеської області). Проте, з невідомих позивачу причин, сертифікат на право на земельну частку (пай) позивачу не був виданий, що підтверджується відповіддю Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин від 16.12.2024 року. Також, даною відповіддю додатково повідомили, ню відповідно до наявних у Відділі Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [PERSON] по колищньому КСП ім. Котовського Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області відсутній запис про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай). Більше того, прізвище позивача відсутнє в списках на розпаювання земельних часток (паїв) по КСП ім. Котовського, що зазначено у довідці №449 від 12.12.2024 року, виданої Архівним відділом Березівської районної державної адміністрації Підтвердження права на земельну частку (пай), для позивача є важливим, так як надасть йому змогу реалізувати в подальшому свої права та інтереси, отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укласти договір оренди земель сільськогосподарського призначення, тощо. Позивач, по невідомій причині, не включений до списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Котовського», а отже і не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), а тому був фактично позбавлений права на отримання у приватну власність земельної частки (паю), що не відповідає вимогам чинного законодавства, на час виникнення правовідносин. Враховуючи наведені обставини, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 09.01.2026 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 04.03.2026 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засіданні з`явився, підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, також був повідомлений належним чином про судовий розгляд. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. З 11 серпня 1989 року по 25 жовтня 1996 року [PERSON] , [INFO] , був членом КСП «імені Котовського», що підтверджується довідкою №020 від 09.08.2016 року, виданої ТОВ «АГРОФІРМА ОСНОВА» (код ЄДРПОУ 32993239), яке є правонаступником КСП «імені Котовського» Згідно історичної довідки вбачається, що згідно рішення загальних зборів, протокол №2 від 19.11.1992 р. колгосп імені Котовського Березівського р-ну. Одеської області був перейменований з листопада 1992 року в КСП «Котовського». При ліквідації КСП «Котовського» згідно рішення загальних зборів від 12.02.2000 р. на його базі з 04.04.2000 року організовано ТОВ «Котовського». Згідно наказу № 1 від 07.09.2004 року, ТОВ «Котовського» був розформований і на його базі організовано ТОВ «Агрофірма Основа». Позивачу належить свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ОД-IV №460 від 17.04.2001 року. В даному свідоцтві зазначено, що воно видане Степанівською селищною радою [PERSON] і що він має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Котовського» (с. Донське Березівського району Одеської області)/ З відповідді Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин від 16.12.2024 року вбачається, що до наявних у Відділі Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди оренди землі, других примірників державних актів та примірників договорів оренди землі станом на 31.12.2012 року не зареєстровано право власності (користування) на земельну ділянку розтащовану на території Степанівської сільської ради, Березівського району. Одеської області за [PERSON] . Також, даною відповіддю додатково повідомлено, ню відповідно до наявних у Відділі Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [PERSON] по колищньому КСП ім. Котовського Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області відсутній запис про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай). Прізвище позивача відсутнє в списках на розпаювання земельних часток (паїв) по КСП ім. Котовського, що зазначено у довідці №449 від 12.12.2024 року, виданої Архівним відділом Березівської районної державної адміністрації. Таким чином, позивач, не включений до списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Котовського», а отже і не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), а тому був фактично позбавлений права на отримання у приватну власність земельної частки (паю). Сам державний акт на право колективної власності на землю КСП «Котовського» також позивачем не долучений до позовної заяви. Вирішуючи даний спір, суд виходив також із наступних мотивів та положень законодавства, яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Згідно із п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 06.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З аналізу зазначених норм права можна зробити висновок про те, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. У випадку, якщо особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай) і не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, не зверталася до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку чи до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП, вважається, що за життя така особа не реалізувала свого права на земельну частку. Позивач у позовній заяві покликається на те, що він був членом КСП «ім. Котовського», правонаступником якого стало ТОВ «Агрофірма Основа», що підтверджується довідкою №10 від 26.04.2025 року ТОВ АгрофрмаОснова». Позивачем не надано доказів того, що за життя [PERSON] звертався до відповідного підприємства чи інших організацій щодо невключення його до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) під час розпаювання земель КСП «ім. Котовського» чи оскаржував діїКСП «ім. Котовського», в тому числі в судовому порядку, щодо невключення його до цих списків, чи іншим чином порушував питання про виділення йому земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючого документу на неї. Суд не бере до уваги пояснення свідків, ?долучені до позовної заяви, оскільки, особи не допитані в судовому засіданні під присягою, окрім того, згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З огляду на це, суд вважає, що позивач не набув право на земельну частку (пай). У постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі № 538/302/19-ц, яка розглядалась з подібних правовідносин, Верховний Суд зазначає, що оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавець був членом КСП, яке отримало Державний акт на право колективної власності на землю, також не надано доказів того, що спадкодавець звертався до зборів співвласників, до сільської ради або райдержадміністрації з питанням про включення його до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), чи з позовом до суду, висновки судів про відмову у задоволенні позову є правильними, оскільки особа не виявила бажання отримати земельну частку (пай) і використати своє право на включення її до списку членів. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд приходить до наступного висновку. За правилами статей 12, 13, 77-81, 89 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, позивачем не доведено, що він набув право на земельну частку (пай) у КСП «Котовського», правонаступником якого стало ТОВ «Агрофірма Основа», тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай), в відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Одночасно, на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого судового збору необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed