Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У грудні 2025 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі - ТДВ «СК «Гардіан») звернулося до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява мотивована тим, що 12.08.2020 року між ТДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс№ АР-4766665, забезпечений траснспорт «FORD ESCORT», державний номер [NUMBER] ). 28.11.2020 року приблизно о 22 годині 20 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем «FORD ESCORT», державний номер [NUMBER] , без рестраційних документів та посвідчення водія, яке не отримував, рухаючись по дорозі Миколаїв-Городок у напрямку до м. Городок, при проїзді її ділянки в с. Ричагів Миколаївського району (на даний час Стрийського району) неуважність до дорожньої обстановки та замін, з моменту виявлення небезпеки для руху, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу шляхом застосування свосчасного екстренного гальмування аж до повної його зупинки, виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснив наїзд на неповнолітнього пішохода [PERSON] , [INFO] , який переходив проїзну частину дороги зліва на право по напрямку руху автомобіля, та зник з місця події. Внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху неповнолітній [PERSON] від отриманих травм помер на місці події. Своїми діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України. Позивач зазначає, що згідно з умовами Полісу ОСЦПВ № АР-4766665 на підставі страхового акту № G-1 1007-1, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за моральну шкоду [PERSON] , завданої смертю потерпілого [PERSON] , складає 30 000,00 грн. Ураховуючи наведене, ТДВ «СК «Гардіан» просить суд стягнути з [PERSON] на користь товариства 30 000,00 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди й вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Процесуальні дії суду Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2025 року справа передана судді Рябчун А.В. Відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України судом 22 грудня 2025 року було скеровано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 2160329 від 22.12.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання на 28 січня 2026 року. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року розгляд справи відкладено на 25 лютого 2026 року зв`язку з неявкою учасників судового процесу. У судові засідання 28 січня 2026 року, 25 лютого 2026 року, 18 березня 2026 року представник позивача не з`явився, однак подав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач та його представник в судові засідання 26 січня 2026 року, 25 лютого 2026 року, 18 березня 2025 року не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином в розумінні вимог пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи, призначеного на 18 березня 2026 року, до суду не надходило. З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства суд направив відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання, отриманим за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру у порядку ст.187 ЦПК України. За таких обставин, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23), якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц). З огляду на наявність достатніх матеріалів у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. при цьому на підставі статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 12.08.2020 року між ТДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс№ АР-4766665, забезпечений траснспорт «FORD ESCORT», державний номер [NUMBER] ). 28.11.2020 року приблизно о 22 годині 20 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем «FORD ESCORT», державний номер [NUMBER] , без рестраційних документів та посвідчення водія, яке не отримував, рухаючись по дорозі Миколаїв-Городок у напрямку до м. Городок, при проїзді її ділянки в с. Ричагів Миколаївського району (на даний час Стрийського району) неуважність до дорожньої обстановки та замін, з моменту виявлення небезпеки для руху, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу шляхом застосування свосчасного екстренного гальмування аж до повної його зупинки, виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснив наїзд на неповнолітнього пішохода [PERSON] , [INFO] , який переходив проїзну частину дороги зліва на право по напрямку руху автомобіля, та зник з місця події. Внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху неповнолітній [PERSON] від отриманих травм помер на місці події. Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 21 липня 2021 року у справі № 447/789/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами. Стягнуто з [PERSON] витрати на залучення експерта у розмірі 7355,25 гривень в користь держави. Скасовано арешт майна, що був накладений згідно ухвал слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 30.11.2020. Вирішено питання речових доказів. Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року апеляційні скарги із змінами захисників Куся Ю.О. та Мазура В.В. задоволено частково. Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 21липня 2022року щодо [PERSON] змінено. Постановлено вважати [PERSON] засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю три роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на [PERSON] наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи. У зв`язку із вступом вироку у законну силу заставу у сумі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень повернуто застоводавцю [PERSON] . В решті вирок залишено без змін. 01 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до платіжної інструкції № 174338 від 10 лютого 2023 року ТДВ «СК «Гардіан» перерахувала [PERSON] 30000,00 грн страхове відшкодування згідно акту № G-11007-1. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 5 ЦПК України суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України. Згідно положень ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. За положеннями ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 38.1.1. «в» ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Проаналізувавши наявні матеріали справи, суд вважає підтвердженим, що в результаті ДТП, яке відбулось за участі застрахованого ТДВ «СК «Гардіан» транспортного засобу марки «FORD ESCORT», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] загинув пішохід [PERSON] , а тому виплачена позивачем моральна шкода потерпілій особі, як матері загиблого, у розмірі 30000,00 грн підлягає відшкодуванню. Таким чином, позов є підставним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи зазначені вимоги процесуального закону, та те, що позовні вимоги задоволено, з [PERSON] на користь ТОВ «СК «Гардіан» підлягають стягненню 3 028,00 грн сплаченого судового збору. Крім того, з [PERSON] на користь ТОВ «СК «Гардіан» підлягають стягненню 2 000,00 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved