Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] , 18.12.2025 звернулись до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою в якій просять визнати за ними в порядку спадкування за законом, право власності по 1/2 частини на житловий будинок за кожним після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого по [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок нині померлим був придбаний у колективному сількогосподарському підприємстві «Балясне». Однак за життя нині померлий [PERSON] державну реєстрацію права власності на вказане вище нерухоме майно не здійснив та відповідно правовстановлюючий документ на своє ім`я не отримав. Тому позивачам, як спадкоємцям за законом першої черги, Диканською державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне будинковолодіння. Вказані обставини і слугували підставою для звернення з позовом до суду. 22.12.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання . 10.02.2026 задоволено клопотання позивачів та постановлено ухвалу суду про залучення до участі у справі співвідповідача ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка». В підготовче засідання позивачі не з`явились, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Відповідач Диканська селищна рада Полтавського району Полтавської області до суду подала відзив на позов, у якому зазначила, що позовні вимоги позивача визнає, проти їх задоволення не заперечує. З цих підстав просить суд прийняти визнання позову та розглянути справу у відсутність представника селищної ради. Відповідач ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» в підготовче засідання свого представника не направив, однак до суду подав відзив у якому вказав про визнання позову, проти задоволення позову не заперечує, а сам розгляд справи просить проводити у відстуність представника товариства. Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка О.І., в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Заперечення проти позову відсутні. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечення проти задоволення позову відсутні. Враховуючи те, що позивачі позов підтримали, а відповідачі подали відповідні заяви про визнання позову, заперечення проти позову відсутні, судом розгляд справи по суті було проведено в підготовчому засіданні з ухваленням рішення, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність учасників справи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. [INFO] в смт. Диканька Полтавської області помер [PERSON] , що підтверджується належно завіреним свідоцтвом про смерть (а.с. 5). 04.05.1994 Колективне сільськогосподарське підприємство «Балясне» продало, а [PERSON] придбав житловий будинок, розташований в с. Балясне Диканського району Полтавської області, на земельній ділянці фонду сільської Ради розміром 0,41 га. Договір купівлі-продажу посвідчено державним нотаріусом Диканської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 659 (а.с.32-33). Згідно належно завіреної копії Архівної довідки приватна пайова спілка селян «Балясне» є правонаступником КСП «Балясне», яке в свою чергу реорганізовано в ТОВ «Балясне», а останнє 23.02.2000 реорганізовано в ВП АФ «Балясне» ТОВ правонаступником якого стало АФ «ім..Довженка» (а.с.58). Згідно технічного паспорта, виготовленого 25.07.2024 приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ. В, в, сараїв літ. в1, літ. Г, літ. д, навісу літ. г, літ г1, гаража літ. Д, вбиральні літ. Е, погреба літ. Ж, огорожі № 2, воріт огорожі №3 та № 4 (а.с. 22-24). Реєстрація права власності за нині померлим [PERSON] на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 не проводилась (а.с.30). Статтею 227 ЦК України 1963 року, який був чинним на час укладення договору, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України). Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що такий договір підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування (або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Однак сама по собі відсутність такої технічної реєстрації не впливала на момент виникнення права власності на дійсність договору за вимогами ЦК України 1963 року. У 1994 році, на момент вчинення правочину, була чинною Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, якою передбачено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Водночас вказана Інструкція стосувалася лише міст і селищ, а не сіл. Разом з тим, за змістом статей 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди щодо всіх істотних умов. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Зі змісту вказаного вище договору вбачається, що його сторони узгодили всі суттєві умови угоди, виконали зобов`язання за ним, а отже суд вбачає достатньо підстав вважати, що укладений договір купівлі-продажу будинку є дійсним і нині померлий [PERSON] правомірно набув його у власність, володів ним, а тому такий є спадковим майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки ст.1261 ЦК України. Позивач [PERSON] є сином нині померлого [PERSON] , а позивачка [PERSON] дружина померлого, тому є спадкоємцями першої черги після його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними ч. 1 ст. 1267 ЦК України. 15.09.2025 третьою особою по справі державним нотаріусом Диканської державної нотаріальної контори позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки за останнім відсутня реєстрація права власності на спірне будинковолодіння. Інші особи із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались. В той же час, матеріали спадкової справи містять заяву від [PERSON] дочки померлого про відмову від прийняття спадщини (а.с. 31). Згідно довідки Диканської селищної ради, що міститься в матеріалах цивільної справи справи, на момент смерті [PERSON] позивачі по справі були зареєстрований разом з померлим та проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Таким чином, беручи до уваги те, що позивачі, як спадкоємці за законом, прийняли у встановленому законом порядку спадщину до складу якої входить і право власності на спірне будинковолодіння, яке належало спадкодавцю на законних підставах, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved