Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

[PERSON] діючи через свого представника звернувся до суду з позовом про скасування арешту, зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 09.06.2004 15:47:32 за №26787 (контрольна сума:301Е6ГЕ8ББ) Першою Рівненською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н від 09.06.2004 місцевого суду [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що в серпні 2004 року до Рівненського міського суду Рівненської області приватним підприємством «АРТЦ» було подано позовну заяву (яку зареєстровано за №2-874/05) із вимогами до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним рішення засновників ТзОВ «Керімпол» протоколу №1 від 12.06.2000р., щодо передачі будинку по [ADDRESS] , належного товариству в рахунок погашення позики [PERSON] та витребування майна з незаконного володіння та Заяву про забезпечення позовних вимог. Ухвалою Рівненського міського суду від 09 червня 2004 року, в рамках вказаної цивільної справи, в порядку забезпечення позовних вимог, було накладено арешт на нежитлове приміщення по [ADDRESS] . (яке на той час і по сьогодні належить [PERSON] ) Ухвалою Рівненського міського суду від 06 серпня 2004 року у справі №2-874/05, позовну заяву приватного підприємства «АРТЦ» було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний термін з дня отримання копії ухвали для усунення описаних ухвалою недоліків. В наданий судом термін ПП «АРТЦ» недоліки своєї позовної заяви не усунуло, а тому Ухвалою Рівненського міського суду від 20 січня 2005 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Арешт, накладений Ухвалою Рівненського міського суду від 09 червня 2004 року по даній справі, на нежитлове приміщення не знятий. Ухвалою апеляційного суду від 13.04.2005р. у справі №2-874/05 відхилено апеляційну скаргу ПП «АРТЦ» на Ухвалу Рівненського міського суду від 20 січня 2005 року. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови, коли немає виконавчого провадження та майнових претензій з боку кредитора, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном та призводить до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, відзив у встановлений строк не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Ухвалою судді від 04.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Заслухавши представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. В серпні 2004 року до Рівненського міського суду Рівненської області приватним підприємством «АРТЦ» подано позовну заяву (яку зареєстровано за №2-874/05) із вимогами до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним рішення засновників ТзОВ «Керімпол» протоколу №1 від 12.06.2000р., щодо передачі будинку по [ADDRESS] , належного товариству в рахунок погашення позики [PERSON] та витребування майна з незаконного володіння та Заяву про забезпечення позовних вимог. Ухвалою Рівненського міського суду від 09 червня 2004 року в порядку забезпечення позовних вимог накладено арешт на нежитлове приміщення по [ADDRESS] . Ухвалою Рівненського міського суду від 06 серпня 2004 року у справі №2-874/05, позовну заяву приватного підприємства «АРТЦ» було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний термін з дня отримання копії ухвали для усунення описаних ухвалою недоліків. В наданий судом термін ПП «АРТЦ» недоліки своєї позовної заяви не усунуло, тому Ухвалою Рівненського міського суду від 20 січня 2005 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Ухвалою апеляційного суду від 13.04.2005р. у справі №2-874/05 відхилено апеляційну скаргу ПП «АРТЦ» на Ухвалу Рівненського міського суду від 20 січня 2005 року. Арешт, накладений Ухвалою Рівненського міського суду від 09 червня 2004 року на нежитлове приміщення не знятий. Накладення арешту на нерухоме майно згідно ухвали суду від 09.06.2004: [ADDRESS] , підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон та арештів від 09.06.2024 №170571, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №458543269. Відповідно до договору дарування від 27.06.2001 посвідченого приватним нотаріусом Матвійчук М.О. [PERSON] є власником нежитлового приміщення, яке знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Верховний Суд у справі №727/3071/23 від 05.06.2024р. зазначив, що: «Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову. Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України (в редакції на дату правовідносин), якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до п.2 ч.1 ст.154 ЦПК України (в редакції на дату правовідносин), заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: повернення позовної заяви; Аналогічні вимоги містяться у ст.158 ЦПК України. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови, коли немає виконавчого провадження та майнових претензій з боку кредитора, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном та призводить до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 20.03.1952 року, ратифікованою Україною 17.07.1997року Законом № 475/97, положеннями Протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції та положеннями Цивільного кодексу України (ч.ч. 1,2 ст. 319, ст. 321) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання, визначене в ст.2 ЦПК України, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як встановлено судом, будь-які виконавчі провадження, в яких [PERSON] є боржником, в органах ДВС не перебувають, а тому існування спірного арешту нерухомого майна беззаперечно порушує права та законні інтереси позивача. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved