Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 20.03.2018 [PERSON] уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір №Z64.00601.003770157. 07.07.2023 між ТОВ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z64.00601.003770157 від 20.03.2018, перейшло до позивача, у зв`язку з чим відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z64.00601.003770157 від 20.03.2018 в сумі 89547,92 грн., з яких: 34634,58 грн. - заборгованість за основним боргом, 13226,79 грн. - заборгованість за відсотками, 41686,55 грн.- заборгованість за комісіями. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач частково виконала своє зобов`язання, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання здійснила платіж: 26.07.2023 5000,00 грн.; 07.09.2023 8000,00 грн.; на загальну суму 13000,00 грн. для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а сам з 07.07.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким, чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК`ЄАПБ» за кредитним договором № Z64.00601.003770157 від 20.03.2018 в сумі 76547, 92 коп. з яких: 34634,58 грн. - заборгованість за основним боргом, 226,79 грн. - заборгованість за відсотками, 41686,55 грн.- заборгованість за комісіями. Ухвалою суду від 14 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення осіб і надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідача було повідомлено про розгляд судом даної цивільної справи, шляхом направлення за йому зареєстрованим місцем проживання, яке перевірено у Єдиному державному демографічному реєстрі. Відзив не подала, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Отже, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом. Судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації нею права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України. Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст.526,527,530,610-611,625,629,638,1046-1049,1054,1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 20.03.2018 АТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали договір кредиту та страхування № Z64.00601.003770157, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту простий для КЦ, сума кредиту 49999,00 грн., процентна ставка 15,00% річних (фіксована), строк кредиту 60 місяців. Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 49999,00 грн. на рахунок № [NUMBER] позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк». Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами та досягли згоди з усіх істотних умов № Z64.00601.003770157 від 20.03.2018. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає права вимоги до позичальників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі прав вимог. Права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактура в день підписання відповідного реєстру боржників, за умов виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього договору (п. 5.1 цього Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023). На виконання зобов`язань передбачених п. 4.1 вказаного договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» здійснено оплату на користь АТ «Ідея Банк» за відступлення прав вимоги, що підтверджується платіжною інструкцією №19913 від 11.07.2023. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № Z64.00601.003770157 від 20.03.2018 на загальну суму 89547,92 грн., з яких: 34634,58 грн. - заборгованість за основним боргом, 13226,79 грн. - заборгованість за відсотками, 41686,55 грн.- заборгованість за комісіями. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач частково виконала своє зобов`язання, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання здійснила платіж: 26.07.2023 5000,00 грн.; 07.09.2023 8000,00 грн.; на загальну суму 13000,00 грн. для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а сам з 07.07.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким, чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК`ЄАПБ» за кредитним договором № Z64.00601.003770157 від 20.03.2018 в сумі 76547, 92 коп. з яких: 34634,58 грн. - заборгованість за основним боргом, 226,79 грн. - заборгованість за відсотками, 41686,55 грн.- заборгованість за комісіями. Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність вказаного договору матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Так, позивач, звернувшись із вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № № Z64.00601.003770157 від 20.03.2018, просив окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав позичальник), стягнути відсотки та комісію. Як слідує з матеріалів справи, зокрема вказаного кредитного договору, в останньому відсутні положення щодо погодження сторонами розміру та порядку нарахування комісії. Будь-яких інших належних документів на підтвердження існування підстав, зокрема щодо нарахування комісії та її розміру матеріали справи не містять. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленим у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Отже суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді комісію. Відтак у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в розмірі 41686,55 грн. - слід відмовити. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № Z64.00601.003770157 від 20.03.2018 у сумі 34861,37 грн, з яких: 34634,58 грн - основна сума боргу, 226,79 грн. - нараховані відсотки. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь банку судовий збір у розмірі 1 378,95 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial