Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У лютому 2026 року позивач, ТОВ «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746, м. Бровари), з підстав прострочення зобов`язання за договором пред`явив через суд вимоги на предмет стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості на загальну суму 39 966,24 грн., а також сплаченого судового збору за пред`явлення цього позову у розмірі 2 662,40 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 22 березня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2035982430 на підставі якого банк надав позичальнику, а позичальник отримав на умовах строковості, зворотності, платності, грошові кошти у загальному розмірі 36 660,94 грн. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на сайті кредитодавця. 21 жовтня 2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 21/10/22, згідно умов якого АТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за кредитним договором №2035982130 ТОВ «Діджи Фінанс» та останнє набуло право вимоги за цим договором до відповідача. Відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором та згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» становить 39 966,24 грн., що складається із основної заборгованості за кредитом в розмірі 36 660,94 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 5,81 грн. та заборгованість за штрафними санкціями та комісіями в розмірі 3 299,49 грн. З огляду на викладені обставини ТОВ «Діджи Фінанс» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 39 966,24 грн. та понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 09 лютого 2026 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди представника позивача, який в позові клопотав про розгляд справи за його відсутності, а також у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, що з`ясуванню обставин не перешкоджає. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що відповідно до поданої анкети-заяви на отримання кредиту від 19 березня 2021 року [PERSON] виявив бажання отримати кредит у сумі 36 660,94 грн. та 22 березня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2035982430 на придбання товару у продавця ТО ФОП [PERSON] КБ (а.с. 16 зворот, 14-14зворот). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору дата остаточного повернення кредиту 22 лютого 2022 року та строк, на який надається кредит визначено графіком платежів. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. комісія за управління кредитом 3% від суми кредиту щомісячно. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору №2035982430 від 22 березня 2021 року, графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг зазначено детально строк кредиту - 11 місяців, загальна вартість кредиту 39 962,17 грн., реальна річна процентна ставка 26,67 % річних, проценти за користування кредитом 1,74 %, вартість послуг - 475 грн. за послугу «СМС+довідка», 3 299,49 грн. за обслуговування кредитної заборгованості, 650 грн. комісія за надання кредиту. Щомісячний платіж Позичальника становить 3 633,00 грн., крім останнього 3 632,17 грн. (а.с. 15 зворот-16). Відповідно до п.2 кредитного договору позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця заява-анкета про надання послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на сайті банку. Доказами придбання товару за кошти банку позивач надав специфікацію до кредитного договору №2035982430 від 22 березня 2021 року, рахунок №2043-000196 від 22 березня 2021 року, а також видаткова накладна №8 від 23 березня 2021 року (а.с. 17, 19,19 зворот ). Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки та вказаний документ підписаний підписом відповідача (а.с. 15). В той же час, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконував та внаслідок порушення договірних зобов`язань за ним утворилась заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку станом на 21 жовтня 2022 року становить 39 966,24 грн., що складається із основної заборгованості за кредитом в розмірі 36 660,94 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 5,81 грн. та заборгованість за штрафними санкціями та комісіями в розмірі 3 299,49 грн (а.с. 36). Таким чином з договору та його додатків вбачається, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем у відповідності до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. 21 жовтня 2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 21/10/22, також сторони вищевказаного договору факторингу підписали реєстр боржників, у зв`язку з чим відповідно до умов договору АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №2035982430 від 22 березня 2021 року. Виконання умов вказаного договору підтверджується платіжними інструкціями №№2605, 2606 (а.с.24-27 зворот, 12, 35). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21/10/22 від 21 жовтня 2022 року від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , сума заборгованості 39 966,24 грн., сума основної заборгованості за кредитом 36 660,94 грн., сума заборгованості за відсотками 5,81 грн., сума заборгованості за комісією 3 299,49 грн. (а.с. 12). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого згідно наданої виписки та розрахунку станом на 21 жовтня 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 39 966,24 грн., що складається з основної заборгованості за кредитом в розмірі 36 660,94 грн., сума заборгованості за відсотками 5,81 грн., сума заборгованості за комісією 3 299,49 грн. (а.с. 10, 36). Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустилася порушення умов договорів щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 39 966,24 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що позивач 01 липня 2025 року уклав із фізичною особою-підприємцем [PERSON] договір про надання правової допомоги № 42649746, відповідно до п. 4.9 якого у разі прийняття судом по матеріалам позовної заяви позитивного рішення клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката в розмірі 5 000 грн. (а.с. 21-23 зворот). Згідно додаткової угоди № 2035982430 від 01 липня 2025 року до договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 липня 2025 року, фізична особа-підприємець [PERSON] зобов`язалася здійснити представництво та захист інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] (а.с. 32). Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) та акту про підтвердження факту надання правової допомоги від 27 листопада 2025 року, фізичною особою-підприємцем [PERSON] надано ТОВ «Діджи Фінанс» правничу допомогу, загальною вартістю 7 000 грн., з яких: 1) правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» вартістю 2 000 грн.; 2) складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи позивач вартістю 4 000 грн.; 3) формування додатків до позовної заяви (письмові докази) вартість 1000 грн., 4) подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням (а.с. 13, 9). Таким чином, з огляду на предмет позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, а також враховуючи, що представник позивача Романенко М.Е. жодного разу не приймав участь в судовому засіданні та в позові клопотав про розгляд справи за відсутності позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., що буде достатнім, пропорційним, співмірним складності справи та вартості фактично наданої правничої допомоги.

Outcome: approved