Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Представник позивача Дубовик А.О. звернувся до суду з позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,7900 га, кадастровий номер 1224283400:01:001:0486. 11 липня 2017 року між позивачем і ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,7900 га, кадастровий номер 1224283400:01:001:0486, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, строком до 31 грудня 2027 року. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків за №0412-25-16101 від 23 жовтня 2025 року ТОВ «Відродження» в грудні 2022 року нарахувало позивачу орендну плату за 2022 рік в розмірі 39950,32 грн. З цієї суми були вирахувані податки в сумі 7790,31 грн., тобто до видачі на руки орендна плата складає 32160,01 грн. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків за № 0412-25-16101 від 23 жовтня 2025 року ТОВ «Відродження» в листопаді 2023 року частково сплатило орендну плату за 2022 рік в розмірі 19975,16 грн. - борг по сплаті орендної плати за 2022 рік залишився в сумі 12184,85 грн. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків за № 0412-25-16101 від 23 жовтня 2025 року ТОВ «Відродження» в грудні 2023 року нарахувало позивачу орендну плату за 2023 рік в розмірі 19975,16 грн. З цієї суми були вирахувані податки в сумі 3895,16 грн., тобто до видачі на руки орендна плата складає 16080,00 грн. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків за № 0412-25-16101 від 23 жовтня 2025 року ТОВ «Відродження» в грудні 2023 року сплатило орендну плату за 2023 рік в сумі 16080,00 грн. - борг по сплаті орендної плати за 2023 рік відсутній. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків за № 0412-25-16101 від 23 жовтня 2025 року ТОВ «Відродження» в листопаді 2024 року нарахувало позивачу орендну плату за 2024 рік в розмірі 19975,16 грн. З цієї суми були вирахувані податки в сумі 3895,16 грн., тобто до видачі на руки орендна плата складає 16080,00 грн., яка до цього часу не сплачена борг по сплаті орендної плати за 2024 рік складає 16080,00 грн. Загальний борг зі сплати орендної плати складає: 12184,85 грн. (борг за 2022 рік) та 16080,00 грн. (борг за 2024 рік). Станом на 01 листопада 2025 року відповідач повинен сплатити позивачу пеню за несвоєчасну сплату орендної плати за 2022 рік, за період з 01 грудня 2022 року по 01 листопада 2025 року в розмірі 1301,74 грн. Також станом на 01 листопада 2025 рік відповідач повинен сплатити позивачу пеню за несвоєчасну сплату орендної плати за період з 01 грудня 2024 року по 01 листопада 2025 року в розмірі 540,29 грн. Крім того, відповідно до розрахунку індексу інфляції відповідач повинен сплатити позивачу індекс інфляції за прострочений борг по орендній платі за 2022 рік в розмірі 3279,25 грн. та за 2024 рік в розмірі 1261,74 грн. Представник позивача Дубовик А.О. в судове засідання не з`явилася, однак завчано надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористався. У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, відноситься до істотних умов договору оренди землі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,7900 га, кадастровий номер 1224283400:01:001:0486. 11 липня 2017 року між позивачем і ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,7900 га, кадастровий номер 1224283400:01:001:0486, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, строком до 31 грудня 2027 року. Згідно п.3.1 Договору цей договір укладений строком на 10 років до 31 грудня 2027 року. В п.3 Договору зазначено, що орендна плата сплачується до 30 листопада кожного року дії договору оренди. За кожен рік використання землі орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 16645,96 грн., в тому числі ПДФО та ін., до виплати на руки 13400,00 грн. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків за №0412-25-16101 від 23 жовтня 2025 року ТОВ «Відродження» в грудні 2022 року нарахувало позивачу орендну плату за 2022 рік в розмірі 39950,32 грн. З цієї суми були вирахувані податки в сумі 7790,31 грн. Згідно вказаних відомостей в листопаді 2023 року сплатило позивачу орендну плату за 2022 рік в розмірі 19975,16 грн. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків за № 0412-25-16101 від 23 жовтня 2025 року ТОВ «Відродження» в грудні 2023 року нарахувало позивачу орендну плату за 2023 рік в розмірі 19975,16 грн. З цієї суми були вирахувані податки в сумі 3895,16 грн., тобто до видачі на руки орендна плата складає 16080,00 грн. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків за № 0412-25-16101 від 23 жовтня 2025 року ТОВ «Відродження» в грудні 2023 року сплатило орендну плату за 2023 рік в сумі 14906,83 грн. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків за № 0412-25-16101 від 23 жовтня 2025 року ТОВ «Відродження» в листопаді 2024 року нарахувало позивачу орендну плату за 2024 рік в розмірі 19975,16 грн. і за вирахуванням податків сплатило позивачу 15584,42 грн. Таким чином, ТОВ «Відродження» за 2022 рік сплатило позивачу [PERSON] орендну плату в розмірі 19975,16 грн., за 2023 рік 14906,83 грн., за 2024 рік 15584,42 грн. В той же час, розмір фактично сплаченої позивачу орендної плати згідно договору оренди земельної ділянки від 11 липня 2017 року повинен становити 13400,00 грн. Тобто відповідач у кожному році сплачував позивачу орендну плату, яка перевищувала розмір обумовленої орендної плати в договорі, що свідчить про відсутність у відповідача заборгованості по орендній платі, а відповідно і обов`язку сплачувати неустойку та інфляційні втрати. Таким чином, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed