Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Представник позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», (надалі - ТОВ «Споживчий центр») Кузьменко М.В. через систему «Електронний суд», звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього борг за Кредитним договором (оферти) № 15.11.2024-100001956 від 15.11.2024 року в розмірі 22 250,03 грн. та 2 422,40 грн. - судового збору. Свої вимоги мотивує представник тим, що 15.11.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 15.11.2024-100001956. Відповідно до його умов, ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 9 000,00 грн., строком на 112 днів до 06.03.2025 року з процентною ставкою - фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 1 800,00 грн. Неустойка 90,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання належного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Позивач свої зобов`язання за вищевказаним Договором виконав повністю, а відповідач провів лише часткову оплату 27.11.2024 року на суму 2 261,97 грн., 10.02.2025 року на суму 700,00 грн., тобто взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором не виконав тому, станом на 01.10.2025 року, у нього виникла заборгованість у розмірі 22 250,03 грн., з яких: 8 300,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 8 652,00 грн. - заборгованість по процентам; 798,03 грн. - за комісією, 4 500,00 грн. - заборгованість за неустойкою. Враховуючи викладене, представник позивача ТОВ «Споживчий центр» просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитом і судові витрати у справі. Ухвалою Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області від 13.10.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано докази. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Кузьменко М.В. в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи судом повідомлений належним чином, в позові зазначав про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Антонюк І.В., в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи судом повідомлені належним чином, однак про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у ч.4 цієї статті. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача та його представника про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак останні не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 15.11.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 15.11.2024-100001956. Згідно умов Договору, ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 9 000,00 грн., строком на 112 днів до 06.03.2025 року (дата повернення кредиту) з процентною ставкою - фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 1 800,00 грн. Неустойка 90,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання належного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу кредитні кошти, щ підтверджується письмовою відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» вх. № 36192/25 від 07.11.2025 року та наданою випискою за Договором б/н. за період з 15.11.2024 року по 15.11.2024 року, що надійшли на запит суду. Однак, обов`язки, передбачені Кредитним договором відповідач не виконує, лише частково оплатив 27.11.2024 року - 2 261,97 грн. та 10.02.2025 року - 700,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором станом на 01.10.2025 року виникла заборгованість у розмірі 22 250,03 грн., з яких: 8 300,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 8 652,00 грн. - заборгованість по процентам; 798,03 грн. - за комісією, 4 500,00 грн. - заборгованість за неустойкою. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Як передбачено частиною першою ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України, норми якої в силу ч.2 ст.1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. У разі прострочення повернення відповідної частини кредиту (якщо договором передбачено повернення кредиту частинами) позичальник зобов`язаний на вимогу кредитодавця повернути кредит у цілому та сплатити нараховані проценти та комісію. Зібрані докази вказують на те, що 15.11.2024 року ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] уклали Кредитний договір, на виконання якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 9 000,00 грн, строком на 112 днів, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, комісію та неустойку. [PERSON] прострочив виконання зобов`язання за Кредитним договором, тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що він не виконав зобов`язання за Кредитним договором, а тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 15.11.2024-100001956 від 15.11.2024 року в розмірі 16 952,00 грн., з яких: 8 300,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 8 652,00 грн. - заборгованість по процентам. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 798,03 грн., суд зазначає, що 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст.11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч.ч.1,2,5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п.4. ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Разом з тим, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 року по справі № 204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч.1,2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з наведеним відсутні підстави стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії в сумі 798,03 грн., оскільки ставиться питання про оплату послуги за надання кредиту, тобто за послугу, яка має бути безоплатною. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 4 500,00 грн.- неустойки, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , тобто станом на 15.11.2024 року, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевказане, позов слід задовольнити частково, відмовивши також і в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4 500,00 грн. неустойки. Отже загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором (офертою) № 15.11.2024-100001956 від 15.11.2024 року, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 16 952,00 грн., з яких: 8 300,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 8 652,00 грн. - заборгованість по процентам. У ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст.141 ЦПК України. Згідно із ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем у цій справі сплачено через систему «електронний суд» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що становить 0,8 від відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір»), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 76,19% і складає 1 845,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial