Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 22.08.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №150931 на суму 10667,00 грн. Відповідач приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом. На виконання умов Кредитного договору, 31.08.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № [NUMBER] відповідача, що свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію первісного кредитора. 06.02.2025 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №06022025 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача за кредитним договором не погашається, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка становить 17412,72 грн., з яких: 10667,00 грн. - заборгованість по кредиту, 6244,72,02 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 501,00 грн. заборгованість по комісії. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 17412,72 грн. та понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн. та на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. Ухвалою судді від 03 лютого 2026 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. У судове засідання представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» не з`явився, однак в позові міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Виклик відповідача [PERSON] у судове засідання здійснювалось за останнім місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 22.08.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №150931 на суму 10667,00 грн. Відповідно до пункту 1.1. договір, що укладається Позичальником складається з цієї індивідуальної частини договору про споживчий кредит (далі - індивідуальна частина), графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування Позичальника та загальної для всіх клієнтів Кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит (далі - публічна частина), що розміщена на веб-сайті Кредитодавця https://finx.com.ua за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Позичальник укладає Договір, приєднується до публічної частини, приймає умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) Кредитного договору, шляхом підписання цієї індивідуальної частини/акцепту, як це передбачено розділом V цієї індивідуальної частини. З моменту підписання цієї індивідуальної частини/акцепту, Договір про споживчий кредит набуває чинності. Відповідно до підпункту 2.2.1. пункту 2.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 10667,00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 8000,25 грн на № рахунку/картки Позичальника № № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 2666,75 грн шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Згідно пунктом 2.3. договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п.2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Згідно з пунктом 2.5. договору, комісія за надання кредиту складає 2666,75 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Відповідно до пункту 2.6. договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 84 днів з 22.08.2024 (дата надання кредиту) по 14.11.2024. Договір про споживчий кредит № 150931 (індивідуальна частина) від 22 серпня 2024 року містить електронний підпис від імені [PERSON] . Відповідно до додатку до договору сторони погодили графік платежів Також, [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту. Підписавши 22 серпня 2024 року договір про споживчий кредит № 150931(індивідуальна частина), [PERSON] взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором №150931 від 22.08.2024, заборгованість станом на 01.11.2025 становить 17412,72 грн, з яких 10667,00 грн заборгованість по кредиту, 6244,72 грн заборгованість за несплаченими відсотками, 501,00 грн комісія за договором. Згідно листа АТ «ПУМБ» №КНО-07.8.5/1779 БТ від 05.02.2026 на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] на яку 22.08.2024 було зараховано коштів у сумі 8000,25 грн. 06.02.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №06022025 відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №150931. Відповідно до Витягу №1 до Договору факторингу №06022025 від 06.02.2025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 17412,72 грн. Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 01.11.2025 загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 17412,72 грн., з яких: 10667,00 грн заборгованість по кредиту, 6244,72 грн заборгованість за несплаченими відсотками, 501,00 грн комісія за договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Беручи до уваги досліджені докази, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача 16911,72 грн заборгованості за договором №150931 від 22 серпня 2024 року, з яких: 10667,00 грн за основним зобов`язанням та 6244,72 грн нарахованими процентами за користування кредитом. Однак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача суми нарахованої комісії 501,00 грн, оскільки аналіз змісту цього договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надається відповідачу, та за які банком встановлена комісія, відсутні докази наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення договору про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування». На підставі вище вказаного, суд приходить до висновків про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №150931 від 22.08.2024 у розмірі 16911,72 грн, які складаються з: 10667,00 грн основного боргу, 6244,72 грн нарахованих процентів. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Як встановлено судом, при зверненні до суду позивачем було сплачено 2662,40 грн. судового збору, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Проте, оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 2585,72 грн. (2662,40 х 97,12 %). Розмір заявлених вимог 17412,72 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 16911,72 грн. (97,12%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом 2662,40 грн. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Відповідач не висловив своїх заперечень проти вимог позивача щодо розміру витрат за надання правничої допомоги. Оскільки позов задоволено частково, зазначені витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 6798,40 грн. (7000,00 грн х 97,12%)

Outcome: partial