Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Сищук Віктор Володимирович, звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути щомісячно з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття; - судові витрати стягнути з Відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.11.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Корольвського районного суду м. Житомира від 17.11.2020 по справі №296/8066/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з позивачем по справі. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивач одна не може забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частка з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки він працює. Наразі позивачу не відомо про місце роботи та розмір його доходу. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважаю він може сплачувати такий розмір аліментів. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира витребувано з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (ЄСІТС) «Електронний суд» відомості про доходи [PERSON] за період 2025-2026 роки. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження двічі направлялася на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2448, який розірвано на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.11.2020 у цивільній справі №296/8066/20. Рішення суду набрало законної сили 24.12.2020. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки №30 від 10.12.2025, виданої головою правління ОСББ «На виставці» [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , не зареєстрований, але фактично проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області від 03 грудня 2025 року № 1888/14335, [PERSON] , [INFO] , з 25.11.1994 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Cуд зважає на те, що відповідач по справі [PERSON] є особою працездатного віку, відомості про наявність у нього інших осіб на утриманні, тяжкого стану здоров`я, в матеріалах справи відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 27.02.2026, [PERSON] отримав дохід за період з січня 2025 року по січень 2026 року у загальному розмірі 339 956,77 грн. Наведені обставини в сукупності дають підстави для висновку про можливість [PERSON] сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивачкою доказово не обгрунтовано необхідність стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із матеріалів справи встановлено, що позивачка звернулась до суду із позовом 19 листопада 2025 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати. Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", беручи до уваги те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial