Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

14 жовтня 2025 року позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК»: Заборгованість за кредитним договором у розмірі 101 842,83 грн та, крім того, судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8600,00 грн. В обґрунтування зазначено, що 15.04.2020 року [PERSON] шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та Банком. 15.04.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії із наступними основними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту «Максимум-готівка», мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн; процентна ставка 24 % річних; тип процентної ставки фіксована; тип картки MasterCard Debit World строком дії 5ть років; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Для ідентифікації в обліковій системі Банку Угоді було присвоєно № 631392433. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», Запис про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредиту, однак відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальній сумі 101 842,83 грн, з яких: 72603,29 грн прострочене тіло кредиту, 29239,54 грн відсотки за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 31 жовтня 2025 року прийнято в провадженні судді Стоматова Е.Г. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 08 січня 2026 року від представника відповідача адвоката Скользнєвої В.В. надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування зазначено, що згідно з частиною 3 паспорту споживчого кредиту строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості станом на 15.04.2021 р. (через рік після відкриття кредитного рахунку) заборгованість у [PERSON] була наявна в розмірі 32 627,88 грн., що свідчить про не дотримання Клієнтом умов Договору, а в наслідок чого і відсутність пролонгації цього договору. У позовній заяві АТ «Сенс» вважає правомірним нарахування відсотків у розмірі 29 239,54 грн. А також сплачена сума за період з 15.05.2021 р. по 28.05.2025 р., яка пішла в рахунок погашення відсотків за користування кредитом в розмірі 23 897,60 грн. підлягає списанню, адже виходила за межі строк кредитування. Загалом 29 239,54 + 23 897,69 = 53 137,23 грн. Жодних договорів пролонгацій користування Позики Відповідачем не підписувалось, що свідчить про незмінність строковості умов договору. Матеріали справи також не містять додаткового договору про пролонгацію договору Позики. Відповідач заперечує щодо дій кредитора нараховувати відсотки понад строк користування кредитом. Договір було укладено 28.12.2022 р. строком на 30 днів від дати отримання кредиту. Таким чином, нарахування відсотків було можливим виключно в межах 30 днів від дати отримання позичальником грошових коштів. До матеріалів справи долучено Вимогу про усунення порушень, яка сформована просто як файл без будь яких доказів того, що вона була направлена Відповідачу, а він її відповідно отримав. Також, слід зазначити, що вказана вимога навіть не датована, коли вона була зроблена та підписана представником Таракановою Д.О. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги абз. 3 ч. 4 ст. 16 цього Закону, не дотримавши передбачений кредитним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором (позиція Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 26.05.2020 року у справі № 638/13683/15-ц). Разом із позовною заявою Позивачем було надано розрахунок заборгованості за кредитом з якого можна встановити, що за період з 15.04.2020 р. по 28.05.2025 р. відповідачем сплачувалась заборгованість за кредитним договором. однак частина грошей, які на думку Відповідача шли на погашення заборгованості за тілом та відсотками йшли на погашення комісії за обслуговування кредиту. Так, за період з 15.04.2020 р. по 28.05.2025 р. Відповідачем було сплачено 46 094,41 грн. погашення заборгованості за Комісією РКО. Відповідно до наданою Банком Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки взагалі не було погоджено між Позичальником та кредитором сплату за таку супутню послугу як «Комісія РКО». А тому сума, яка була сплачена повинна була йти в рахунок погашення заборгованості за тілом та процентами і загальна заборгованість (за умови долучення до матеріалів справи всіх необхідних та достатніх доказів). Відповідно до ч. V Інші умови оферти на укладання угоди комісійна винагорода була передбачені Додатком №4, який взагалі відсутній в матеріалах справи. І навіть в разі, якщо б комісії і була передбачена офертою, все одно така послуга була б нікчемною. Сплачена комісія в розмірі 46 094,41 грн. є незаконною та повинна бути врахована в зменшення суми боргу в разі, якщо судом буде відхилена позиція сторони Відповідача, яка вказана в ч. 2 та 3 Відзиву на позовну заяву. Відповідач є військовослужбовцем, який проходить службу на посаді солдата, що підтверджується військовим квитком серії [NUMBER] та витягом з наказу Міністерства оборони України, на нього поширюються пільги, встановлені вищевказаним Законом та йому не повинні нараховуватися проценти за користування кредитами, які були нараховані в цей період. Так, із наданих позивачем розрахунків заборгованості убачається, що крім заборгованості за основою сумою боргу, Відповідачу була нарахована заборгованість за відсотками за період з 15.09.2024 р. по 28.05.2025 р. в розмірі 12 415,20 грн. та вже сплачена сума за цей період в розмірі 1035,91 грн. також повинна бути вирахувана від суми боргу. Загалом 12 415,20 (нарахована сума боргу) грн. + 1035,91 (сплачена сума боргу) = 13 451,11 грн. 22.12.2025 р. між [PERSON] та адвокатом Скользнєвою Валерією Владиславівною було укладено договір про надання правової допомоги. На підтвердження понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в надаємо акт здачі прийняття наданих послуг від 22.12.25 р. та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 22.12.25 р. на суму 8000,00 грн. та договір про надання правової допомоги. У зв`язку з викладеним просить суд: у задоволенні позову Акціонерне товариство «Сенс Банк» (до [PERSON] стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі. Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу. У судове засідання представник позивача не з`явився, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У судовому засіданні представник відповідача заперечувала, щодо задоволення позовних вимог, просила відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, вислухавши думку представника відповідача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 15 квітня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту, акцепт вищевказаної пропозиції, також підписано анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит. Також сторонами підписано Додаток до Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на оформлення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка») та Довідка про умови кредитування з використанням картки «Максимум готівка» (з прикладом використання кредитних коштів з розрахунком сукупної вартості кредиту). Таким чином, 15 квітня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка», із наступними основними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту «Максимум-готівка», мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн; процентна ставка 24 % річних; тип процентної ставки фіксована; тип картки MasterCard Debit World строком дії 5-ть років; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Сторонами також було підписано Паспорт споживчого кредиту в якому зокрема зазначено, що строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору. Договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» визначено, що строк користування лімітом Кредитної лінії - 365 днів, з моменту отримання Клієнтом права використання коштів Відновлювальної кредитної лінії з можливістю пролонгації дії Відновлювальної кредитної лінії (за умови прийняття Банком рішення про пролонгацію). Пункт 3.4.15 Додатку №4 після закінчення строку дії Відновлювальної кредитної лінії, який визначається відповідно до умов п.3.4.2. Розділу І цього Додатку №4, Банк має право продовжити строк дії Відновлювальної кредитної лінії у попередньому розмірі та на такий самий строк, але не більше строку дії Договору, у разі наявності таких сукупних обставин, як: сумлінне та точне дотримання Клієнтом умов Договору; та відсутності письмової заяви Клієнта щодо анулювання Відновлювальної кредитної лінії. При цьому, першим днем дії нового строку дії відновлювальної кредитної лінії є перший календарний день наступний за останнім днем попереднього строку дії відновлювальної кредитної лінії. Банк має право протягом строку дії Відновлювальної кредитної лінії змінити строк дії Відновлювальної кредитної лінії, продовжити строк дії відновлювальної кредитної лінії або припинити строк дії відновлювальної кредитної лінії згідно з умовами Договору. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішенням про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. З виписки по рахунку вбачається, що банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими відповідач активно користувався. Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач є заборгованість у розмірі 101842,83 грн, з яких: 72603,29 грн прострочене тіло кредиту, 29239,54 грн відсотки за користування кредитом. Позичальник [PERSON] не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, а тому порушені права кредитодавця АТ «Сенс Банк» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У частині першій статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до підписаної відповідачем Оферти, визначено тип кредиту, найменування Продукту «Максимуму-готівка» (Розділ І), викладено прохання відкрити поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, повідомити реквізити та випустити міжнародну платіжну карту МС DEBIT WORLD з строком дії 5 років (Розділ ІІ), Умови надання кредитної лінії: ліміт кредитної лінії 200 000 грн, процентна ставка в розмірі 24 % (Розділ ІІІ); умови сплати платежів: обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5 % від суми Загальної заборгованості за Кредитною лінією (Розділ IV). Таким чином, відповідно до підписаної Оферти відповідач сам запропонував умови кредитування, вид програми та вид платіжною картки, суму кредитного ліміту, проценти за його користування, порядок погашення, тощо. Банк, в свою чергу, акцептував таку пропозицію відповідача, відкрив відновлювальну кредитну лінію, видав йому кредитну картку, якою відповідач, як вбачається з наданої позивачем Виписки, активно користувався, знімаючи готівку, поповнюючи карту, відбувалось неодноразове збільшення кредитного ліміту в межах максимальної суми, а з лютому 2025 року внесення коштів на погашення кредиту та обумовлених договором платежів, припинилося. Отже, позивач довів факт укладення кредитного договору з відповідачем, так як договір укладено сторонами в письмовій формі в порядку частини два статті 638, частини першої статті 207 ЦК України та ними досягнуто усіх істотних умов кредитного договору. Відповідач не заперечує факту укладання кредитного договору та користування кредитними коштами. З виписки по рахунку вбачається, що банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими відповідач активно користувався. Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач є заборгованість у розмірі 101842,83 грн з яких: 72603,29 грн прострочене тіло кредиту, 29239,54 грн відсотки за користування кредитом. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Доводи апеляційної скарги з приводу стягнення з відповідача комісії РКО є безпідставними з огляду на відсутність вказаних вимог у позовній заяві і наявність вимог лише щодо стягнення простроченого тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом. Що стосується нікчемності положень щодо нарахування комісії РКО, то слід зазначити, що Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідачем у справі нарахування щодо сплати комісії сплачені у повному обсязі і протягом строку кредитування питання щодо нікчемності відповідних положень кредитного договору не ставилось. Що стосується строку кредитування, то слід зазначити наступне. Сторонами було підписано Паспорт споживчого кредиту в якому зокрема зазначено, що строк кредитування встановлено - 12 місяців з можливістю пролонгації відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору. Договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» визначено, що строк користування лімітом Кредитної лінії - 365 днів, з моменту отримання Клієнтом права використання коштів Відновлювальної кредитної лінії з можливістю пролонгації дії Відновлювальної кредитної лінії (за умови прийняття Банком рішення про пролонгацію). Пункт 3.4.15 Додатку №4 після закінчення строку дії Відновлювальної кредитної лінії, який визначається відповідно до умов п.3.4.2. Розділу І цього Додатку №4, Банк має право продовжити строк дії Відновлювальної кредитної лінії у попередньому розмірі та на такий самий строк, але не більше строку дії Договору, у разі наявності таких сукупних обставин, як: сумлінне та точне дотримання Клієнтом умов Договору; та відсутності письмової заяви Клієнта щодо анулювання Відновлювальної кредитної лінії. При цьому, першим днем дії нового строку дії відновлювальної кредитної лінії є перший календарний день наступний за останнім днем попереднього строку дії відновлювальної кредитної лінії. Банк має право протягом строку дії Відновлювальної кредитної лінії змінити строк дії Відновлювальної кредитної лінії, продовжити строк дії відновлювальної кредитної лінії або припинити строк дії відновлювальної кредитної лінії згідно з умовами Договору. Таким чином, строк кредитування за умовами укладеного договору передбачав пролонгацію. Факт пролонгації строку кредитування також підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідно до якої останнє зняття датовано 07.05.2021 року. Пунктом 15. ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі N 199/3051/14 (провадження N 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України "Про "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей". У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року N 18- 112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року N 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. [PERSON] є військовослужбовцем, який проходить службу на посаді солдата, що підтверджується військовим квитком серії [NUMBER] та витягом з наказу Міністерства оборони України, на нього поширюються пільги, встановлені вищевказаним Законом. Так, із наданих позивачем розрахунків заборгованості убачається, що крім заборгованості за основою сумою боргу, Відповідачу була нарахована заборгованість за відсотками за період з 15.09.2024 р. по 28.05.2025 р. в розмірі 12 415,20 грн. та вже сплачена сума за цей період в розмірі 1035,91 грн. Загалом 12 415,20 (нарахована сума боргу) грн. + 1035,91 (сплачена сума боргу) = 13 451,11 грн. З урахуванням того, що сторони погодили умови кредитування, Банком надано виписку про рух коштів, на даних з якої ґрунтується наданий позивачем розрахунок заборгованості, а відповідач не спростував наведений розрахунок, позов обґрунтовано підлягає частковому задоволено. Отже, підлягає стягненню з [PERSON] заборгованість у розмірі 88 391,72 гр, з яких: 72603,29 грн прострочене тіло кредиту, 15788,43 грн (29239,54 грн 13451,11грн) відсотки за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 Цивільно процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог у розмірі 86,79% з відповідача на користь АТ «СЕНС БАНК» підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2102 гривні 45 копійок, пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Крім того, відповідно до висновків, яких дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц за змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Позивачем в обґрунтування заявленої позовної вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано лише копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Гірчак А.М. та довіреність. Однак, будь-яких інших доказів на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, сплату вартості таких послуг, або доказів, що вартість таких послуг тільки має бути сплачено суду не надано. В свою чергу, відповідно до Постанови ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. З огляду на те, що позовна заява в частині стягнення витрат на правничу допомогу не забезпечена належними та допустимими доказами, які б підтверджували факт надання правничої допомоги у вказаній справі, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо стягнення витрат на правову допомогу на користь відповідача. На підтвердження понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу надано акт здачі прийняття наданих послуг від 22.12.25 р. та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 22.12.25 р. на суму 8000,00 грн. та договір про надання правової допомоги. Позов задоволено в сумі 88391,72 гривні, що становить 86,79 % від суми заявлених вимог, в зв`язку із чим Відповідачеві підлягають відшкодуванню 13,21 % понесених витрат на правничу професійну допомогу. Таким чином, витрати Відповідача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню Позивачем в розмірі 1056,80 гривень.

Outcome: partial