Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

10.09.2025, Акціонерне товариство "СЕНС БАНК", представником якого є, Рудницький Юлій Ігорович, звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 06.10.2021 між АТ «Альфа - Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту №501368128, відповідно до умов якої банк зобов`язується надати споживачу кредит, [PERSON] зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені договором, повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальницею умов договору, остання зобов`язана достроково виконати боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк свої зобов`язання за договором виконав надавши відповідачу кредит. Однак, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 133897,09 гривень, з яких 57471,48 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 76425,61 гривень - заборгованість по відсотках. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ " Альфа Банк" затверджено рішення про зміну найменування "Альфа-Банк" на АТ " Сенс Банк". Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Долучений банком до позову розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Зазначає, що з метою досудового врегулювання спору на адресу позичальниці направлено Досудову вимогу щодо виконання боргових зобов`язань. Однак, таку відповідачкою залишено без реагування. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за у розмірі 133897,09 гривень та судові витрати, які складаються із судового збору. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 19.09.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. Відповідачка, [PERSON] , була належним чином повідомленою про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 19.09.2025, оскільки копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за місцем реєстрації відповідача. Відповідно до роздруківки трекінгу відправлень Укрпошти від 03.10.2025, 04.11.2025, 12.12.2025 та 16.02.2026, вбачається, що повернення вручено за довіреністю "одержувач відсутній за вказаною адресою". Окрім цього, судом було розміщено 21.10.2025, 01.12.2025, оголошення на офіційному веб-ресурсі судової влади, отже, відповідно до ст.128 ЦПК України відповідачка вважається, повідомленою про відкриття провадження у справі належним чином, однак відзиву на день судового розгляду справи не надала. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачкою у встановлений законом строк відзив не подано, у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06.10.2021 між АТ «Альфа - Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту №501368128, відповідно до умов якої банк зобов`язується надати споживачу кредит, [PERSON] зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені договором, повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, тип кредиту "кредит готівкою", сума кредиту: 60324,15 гривень, для власних потреб, спосіб видачі-переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , процентна ставка річних 40%, тип ставки "фіксована". Процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Строк кредиту 42 місяці. Дата повернення кредиту 06.04.2025. Крім того, з аналогічними умовами кредитування [PERSON] ознайомилася в Паспорті споживчого кредиту. Договірні відносини були укладені шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти Відповідача) і прийняття цієї пропозиції (акцепту Банку) другою стороною і є зазначеною «Угодою про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії». Власним підписом позичальниця підтвердила, що вона ознайомлена зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування; а також, що вона отримала всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором. 01.12.2022, найменування АТ «Альфа - Банк» змінено на АТ «Сенс Банк». Зі протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» №2/2022 від 12.08.2022, вирішено змінити найменування Банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідно до листа Національного банку України №27-0010/83901, 01.12.2022 Національним банком України на виконання вимог абзацу другого пункту 226 глави 24 розділу IV Положення про ліцензування внесено запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА-БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»). Відповідний запис було внесено на підставі повідомлення про державну реєстрацію змін до Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» (далі - Банк) у зв`язку зі зміною найменування Банку з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» та приведенням деяких положень Статуту Банку у відповідність до вимог чинного законодавства України. Як вбачається з витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС Банк»). Судом встановлено, що Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, випустивши кредитну картку та надавши [PERSON] , у розпорядження кредитні кошти. Відповідачка кредитну картку активувала та активно користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку. Із виписки по особовому рахунку слідує, що АТ «Сенс Банк» виконав умови цього договору та надав відповідачці у користування кредитні кошти, а відповідачка отримала у користування ці кошти, однак не виконала своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором №501368128. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у зв`язку з зазначеними порушеннями у [PERSON] станом на 04.06.2025, заборгованість за кредитним договором склала 133897,09 гривень, з яких: 57471,48 гривень - прострочене тіло кредиту, 76425,61 гривень - відсотки за користування кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, на адресу позичальниці, [PERSON] , було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак, відповідачкою дану вимогу залишено без реагування, отже вона свідомо не скористалася своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором, в зв`язку з чим має заборгованість в розмірі 133897,09 гривень. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У силу ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту ст.ст. 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст.549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до вимог ст.610 Цивільного КодексуУкраїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Також, згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 статті 612 Цивільного КодексуУкраїни передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наданими позивачем доказами, а саме: анкетою-заявою; паспортом споживчого кредиту; акцептом на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії; розрахунком заборгованості; випискою по рахунку; довідкою про ідентифікацію. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини за укладеним договором, відповідачкою грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ "Сенс Банк" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі за вищенаведеними підставами. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. При цьому, всупереч вимогам ст.12 , 81 ЦПК України відповідачка станом на поточну дату, розмір заборгованості за Кредитним договором не спростувала, свого контррозрахунку заборгованості суду не надала, доказів належного виконання зобов`язань за угодою не надала. У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження №61-11750св22) зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачкою умов договору, водночас, відповідачкою, жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості у сумі 133897,09 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідачки необхідно стягнути в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved