Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

у травні 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернувся представник Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» - адвокат Прохоренко В.П. з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.03.2021 року [PERSON] , подав до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС», Заяву-Анкету на укладення Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», якою Акцептовано Публічну пропозицію Банку на укладення Договору, що розміщена на офіційному сайті Банку і беззастережно приєднався до умов даного Договору. Договір вважається укладеним з дня отримання Банком заповненої та підписаної Позичальником Заяви-Анкети на приєднання до Договору. Відповідно до Додатку №3 до Договору, а саме «Порядку відкриття та обслуговування платіжної картки», на приєднання до вказаного Договору, Банком відкрито Позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено овердрафт за тарифним планом «Просто мані» на наступних умовах: Сума ліміту овердрафту - 10000,00 грн., Строк дії ліміту овердрафту - 12 місяців з 29.03.2021 року, Фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) - 59,88%, Процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,900001%. Заявою-Анкетою передбачено, що після закінчення строку дії Дозволенного овердрафту, визначеного в даній Заяві-Анкеті, Банк може продовжувати дію Дозволеного овердрафту на кожні наступні 12 місяців на умовах визначених Договором. Положеннями Договору «Визначення термінів» визначено поняття: Овердрафт - форма Кредиту, який надається Банком Клієнту в разі перевищення суми операції Держателем ПК [платіжної картки] залишку коштів на Картковому рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором та Додатками до нього (Дозволений овердрафт та Недозволений овердрафт). Дозволений овердрафт - кредит, який надається Банком Клієнту в межах Ліміту дозволеного овердрафту в разі перевищення суми операції Держателем ПК залишку коштів на Картковому рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором. Пільговий період кредитування - це період визначений відповідною програмою кредитування (в т.ч. кредитним продуктом) обраною Клієнтом, а для Кредитів у вигляді овердрафту визначений в діючих Тарифах Банку, який вказаний в Заяві-Анкеті на приєднання до Договору та передбачає особливі умови нарахування та оплати Клієнтом процентів та/або комісій за користування Кредитом. Пунктом 4.2.2. встановлено, що Пільговий період починається з дня виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту та діє протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту, або до моменту погашення заборгованості по Картковому рахунку в повному обсязі. Відповідно до п.4.2.1. Додатку 3 до Договору: "Проценти за користування Овердрафтом нараховуються за фактичний строк користування кредитними коштами, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на Картковому рахунку в розмірі Процентної ставки, зазначеної в Тарифах." Оскільки, Відповідачем не здійснено своєчасне погашення (повернення) грошових коштів за овердрафтом після завершення пільгового періоду та не сплачено проценти за користування Дозволеним овердрафтом, Позивачем нараховані проценти у розмірі 59,88% річних, (відповідно 4,99% на місяць) на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. В той же час Відповідачем здійснювалось і часткове погашення заборгованості. Відповідно до п.43.4. п. 4.3. Додатку №3 до Договору, погашення заборгованості за Овердрафтом здійснюється за рахунок надходження коштів на Картковий рахунок Клієнта, в наступній черговості: (1) прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування Лімітом дозволеного овердрафту: (2) прострочена заборгованість за Недозволеним (простроченим) овердрафтом; (3) строкова заборгованість за нарахованими процентами; (4) строкова заборгованість за Дозволеним овердрафтом (за умови настання строку виконання зобов`язання); (5) штрафи, пені та інші платежі за Договором та Тарифами. Згідно з п. 4.1.6. Додатку №3 до Договору За користування Овердрафтом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі та в строки, які обумовлені чинними Тарифами Банку, умовами цього Договору та Додатку №3 до Договору. Пунктам 4.3.1. та 4.3.2. Додатку №3 до Договору «Порядок погашення Овердрафту» визначено, що до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування, Клієнт сплачує обов`язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та нараховані проценти за користування Дозволеним овердрафтом. В разі несплати обов`язкового Щомісячного мінімального платежу (якщо такий визначений Тарифами) та/або процентів у визначений термін, наступного робочого дня несплачений Щомісячний мінімальний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та проценти вважаються простроченими та переносяться на рахунок простроченої заборгованості. Проценти за користування Недозволеним овердрафтом відносяться на рахунки простроченої заборгованості у день їх нарахування. Змістом положень пунктів 3.4.13., 3.4.16. Додатку №3 до Договору, Клієнт зобов`язується сплачувати Щомісячний мінімальний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та проценти за користування Дозволеним овердрафтом в строк до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання Договору. Достроково повністю повернути заборгованість за Дозволеним овердрафтом, сплатити проценти за фактичний термін користування ним, комісії та штрафні санкції (за наявності та/або якщо Банк скористується своїм правом їх застосовувати) у випадках, передбачених п. 3.1.3. Додатку №3 до Договору та п. 9.7. Договору. Змістом п. 3.1.3. Додатку №3 до Договору визначено, що у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом умов Договору (в т. ч. одноразового прострочення сплати процентів за користування Овердрафтом, суми комісії за надані Банком послуги), заблокувати ПК а також у разі виникнення обставин вказаних в п.9.7 даного Договору, заблокувати ліміт Дозволеного овердрафту та достроково розірвати даний Договір та стягнути повну суму Заборгованості за Договором на момент його розірвання. Положення пункту 9.7. Договору регламентують, що Банк має право зупинити подальше надання послуг та/або комплекс послуг Клієнту та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим Договором та/або Тарифами у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань за Договором. У разі припинення дії даного Договору (його розірвання) за ініціативою Клієнта або за ініціативою Банку, ПК анулюються а заборгованість Клієнта має бути погашено в день припинення дії цього Договору (його розірвання) (пункт 5.3. Додатку №3 до Договору). У Позичальника виникла прострочена заборгованість за овердрафтом та процентами, що підтверджується випискою по договору та розрахунком заборгованості, які додаються. Відповідно до Тарифів Банку, при видачі готівкових коштів у касі банку та/або при знятті готівкових коштів з банкоматів, з Позичальника стягувалась комісія за видачу овердрафта (кредитних коштів), а також при направлені запиту щодо залишку коштів на рахунку (СМС - Банкінг) стягувалась комісія, яка списана Банком за рахунок кредитних коштів Позичальника. Пунктом 3.4.14. Додатку №3 до Договору вказано, що Клієнт зобов`язаний повернути заборгованість за Дозволеним овердрафтом в межах строку дії Ліміту дозволеного овердрафту, зазначеного в п. 4.1.10. Додатку №3 до Договору (за виключенням випадків, коли Банком прийняте рішення продовжити дію Дозволеного овердрафту на новий строк), а заборгованість за Недозволеним овердрафтом в день її виникнення. Положеннями пункту 3.4.15. Додатку №3 до Договору вказано, що за користування неповернутою в строк сумою Дозволеного овердрафту та/або непогашення в строк суми Щомісячного мінімального платежу (якщо такий визначений Тарифами) та процентів за користування Лімітом дозволеного овердрафту сплачувати проценти, комісії та штрафи відповідно до умов Договору, Додатку №3 до Договору та Тарифів. У зв`язку з чим Банком до Позичальника було застосовано штрафні санкції, що підтверджується випискою по договору та розрахунком заборгованості, які додаються. Станом на 01.01.2025 року, заборгованість Позичальника за Договором, становить 27 394,83 грн. (двадцять сім тисяч триста дев`яносто чотири гривні 83 копійки), в тому числі: - 9 981,43 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; -17 413,40 грн. - прострочена заборгованість по процентам. 06 травня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справи 06 травня 2025 року. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на запит надійшла до суду 05 червня 2025 року. У період з 02 червня 2025 року по 18 червня 2025 року суддя перебувала у відпустці. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2025 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. 04 грудня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів яке обґрунтоване наступним. Відповідач не заперечує, що 29.03.2021 року [PERSON] , подав до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС», Анкету на укладення Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС» про взяття кредитних коштів на суму 9 981 грн. 43 коп. Відповідач заперечує проти стягнення заборгованості за користування кредитом у розмірі 17 413,40 грн. Відповідно до пп 2 пункту 3 розділу 2 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-IX що доповнений пунктом 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався й діє на даний час. Позивач: при, розрахунку суми заборгованості за користування кредитом не врахував вимоги вище зазначеного закону, тому сума підлягає корекції, відповідно до первісного договору. Також Відповідач вважає за необхідне долучити до матеріалів справи, у якості доказу, відповідний документ, а саме квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №19375 від 15 вересня 2025 року про повну сплату тіла боргу в розмірі 10 000 грн. З врахуванням наведеного просив в задоволенні позову Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 27 394 грн. 83 коп. відмовити. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 15 вересня 2025 року та 09 березня 2025 року надійшли заяви про розгляд справи без участі в яких просив справу розглядати за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання з`явився, проти задоволення позовних вимог заперечував. Вказував що 15 вересня 2025 року ним було сплачено тіло кредиту внаслідок цього позов в розмірі 27 тисяч підлягає корегуванню. З врахуванням наведеного просив в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно - процесуального законодавства. Судом встановлено, що 29 березня 2021 року, [PERSON] , підписав заяву-анкету №ВКП/2403 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ КБ «ГЛОБУС» в якій просив відкрити поточний рахунок на його ім`я за тарифним планом «Просто Мані» та надати кредит в національній валюті України, шляхом встановлення Ліміту овердрафту на поточному рахунку, початкова сума ліміту дозволеного овердрафту - 10 000,00 грн., максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту - 50 000,00 грн., фіксована процента ставка - 59,88% річних, строк дії ліміту - 12 місяців (а.с. 19). Підписанням Анкети-Заяви на приєднання до Договору відповідач акцептував Публічну пропозицію Банку на укладання Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ КБ «ГЛОБУС», в повному обсязі, з урахуванням умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом 29 березня 2021 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт споживчого кредиту (а.с. 20). Згідно з розрахунком заборгованості наданим позивачем, відповідач станом на 01 січня 2025 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 394,83 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 981,43 грн., та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 17 413,40 грн. (а.с. 31 - 35). З наданого до суду руху коштів по особовому рахунку за період 29.03.2021 року по 01.01.2025 вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, здійснював розрахунок за надані послуги та товари, здійснював перекази та платежі (а.с. 37 - 45). Як вбачається з наданої відповідачем квитанції до платіжної інструкції №19375 від 15 вересня 2025 року, відповідач перерахував на користь позивача суму у розмірі 10 000,00 грн. Судом також досліджено Публічну пропозицію АТ «КБ «ГЛОБУС» на укладання Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування, Порядок відкриття та обслуговування платіжної картки (а.с. 5 - 18). Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, а підписання відповідачкою анкети - заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг підтверджує укладення між ним та банком договору. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 207 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «КБ «ГЛОБУС»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування розміру заборгованості та не заявлено клопотання щодо проведення судової економічної експертизи. Крім того, відповідач фактично не заперечує факту укладення кредитного договору, оскільки у поданому клопотанні зазначає, що 29 березня 2021 року подав до Акціонерного товариства «КБ «ГЛОБУС» анкету на укладення Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», на підставі якої отримав кредитні кошти. Посилання відповідача на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України суд оцінює критично, оскільки зазначена норма передбачає звільнення позичальника у період дії воєнного стану від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання. Водночас вказана норма не передбачає звільнення позичальника від обов`язку сплати процентів за користування кредитними коштами, якщо такі проценти передбачені умовами укладеного між сторонами кредитного договору. Отже, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється відповідно до умов кредитного договору та вимог чинного законодавства. Разом з тим суд враховує, що відповідачем надано квитанцію до платіжної інструкції № 19375 від 15 вересня 2025 року, відповідно до якої на користь позивача було сплачено грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., у рахунок погашення заборгованості. Однак зазначений платіж здійснено після звернення позивача до суду з даним позовом, у зв`язку з чим така обставина підлягає врахуванню судом при визначенні остаточного розміру заборгованості, що підлягає стягненню. Згідно з частинами 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування від 29 березня 2021 року що складається із заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 17 394,83 грн. Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №16 від 29 квітня 2025 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 4). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 3 028 грн. 00 коп. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Згідно з п. п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Так, позивачем на підтвердження понесених витрат, надано договір №010224 про надання професійної правничої допомоги від 01 лютого 2024 року (а.с. 28), довіреність від 05 грудня 2022 року (а.с. 29), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 30), акт №ВКП/2403 прийому-передачі послуг від 26 березня 2025 року за договором №010224 про надання професійної правничої допомоги від 01 лютого 2024 року (а.с. 46), платіжну інструкцію №36952 від 31 березня 2025 року про сплату послуг професійної правничої допомоги у розмірі 6 000,00 грн. (а.с. 47). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зважаючи на викладені норми, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 6 000 грн. 00 коп. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зробила такі висновки: "... 141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). 142. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. 143. Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. 144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. 145. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. 146. Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті. 147.Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо...." За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19. Як вбачається з наданих документів, вони підтверджують реальність понесених витрат, взаємопов`язаність їх з цивільною справою, яка розглядається судом. З врахуванням складності справи, суд вважає суму понесених витрат співмірною з виконаною адвокатом роботою, позовними вимогами. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного, та

Outcome: approved