Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що банком використовується сервіс, який дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. «Мonobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом який є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи зійснюється, або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank» / Universal Bank опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monodank.ua/terms/. Відповідно до п.п. 2.1 п.2 розділу І вказаних Умов, банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснююється з використанням платіжної картки та/або мобільного додатку, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями. П.п. 2.1. 2.4, 2.5 пункту 2 розділу ІІ умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Мonobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передбачається клієнту не активованою та активується банком: при додаванні інформації з картки в Мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або при активації клієнтом віртуальної картки в Мобільному додатку. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операції з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. Пін код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання картки і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. 10.12.2021 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 10.12.2021 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомлений та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. 10.12.2021 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачкою укладено договір відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі вказану у мобільному додатку у сумі 13900 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних). АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі) та зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 27.08.2025 року у відповідача виникло прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором, яке сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення відповідачем зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. АТ «Універсал Банк» 27.08.2025 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим кредит виник у формі «на вимогу». Представник позивача зазначає, що загальний розмір заборгованості [PERSON] перед банком АТ «Універсал Банк» за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 26.09.2025 року становить 15 470,34 грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» вказану суму заборгованості за кредитним договором від 10.12.2021 року та понесені судові витрати у розмірі 3 328 грн. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.02.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, та в прохальній частині позовної заяви просить провести розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи відповідно до положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень зі штрих кодовими ідентифікаторами №R067108668439, №R067099771345, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача в позовній заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.12.2021 року [PERSON] звернувся до АТ "Універсал Банк" про надання банківських послуг, у зв`язку з цим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 10.12.2021 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. Також судом встановлено, що у вказаній анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 10.12.2021 року відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я, та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору. Підтвердив те, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (а.с.25-29). До позову додано копію умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів mоnоbаnк, паспорт споживчого кредиту Картки Monobank (а.с.32-38). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 10.12.2021 року, заборгованість [PERSON] станом на 04.12.2025 року за тілом кредиту становить 15 470,34 гривень (а.с.9-15). З доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за договором, вбачаться, що станом на момент укладення договору від 15.12.2021 та установлення кредитного ліміту на платіжну картку, процентна ставка за користування кредитом була установлена у розмірі 37,2% та вказана ставка в подальшому не змінювалася, а ставка пені за порушення строків розрахунків становить - 0%. З виписки у період з 15.12.2021 по 04.12.2025 вбачається рух коштів особового рахунку [NUMBER] (а.с.17-24). З довідки про наявність рахунку від 04.12.2025 року вбачається про наявність рахунку [PERSON] № [NUMBER] , тип рахунку [PERSON] , статус картки активна до 06/28 (а.с.30). Згідно довідки про розмір встановленого ліміту від 04.12.2025 року [PERSON] , такий становить станом на 20.02.2024 - 10000, 20.02.2024 - 5000, 28.02.2024 - 500, 28.02.2024 - 2000, 28.02.2024 - 3000, 29.02.2024 - 5000, 29.02.2024 - 5500, 29.02.2024 - 7000, 02.03.2024 - 9000, 02.03.2024 - 15000, 03.03.2024 - 17000, 17.03.2024 - 16500, 25.04.2024 - 16000, 05.05.2024 - 15800, 18.05.2024 - 11000, 04.07.2024 -1000, 15.09.2024 - 15000, 14.10.2024 - 14000, 11.01.2025 - 13900 (а.с.31). З паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank вбачається, що мета отримання кредиту - на споживчі потреби, процентна ставка відсотків річних 0,00001%, базова процентна ставка 3,1% в місяць (37,2% річних), реальна річна процентна ставка 44,26% річних (а.с.39-43). Виходячи з вказаних відсоткових ставок та встановленого кредитного ліміту, позивачем проведено обрахунок відповідно до якого загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 04.12.2025 року становить 15 470,34 грн. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до положень ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 цього Закону "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Як вбачається із пункту 6 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 10.12.2021 року відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті їй в Банку. У п. 10 анкети-заяви зазначено, що відповідач надає право та доручає АТ "Універсал Банк" здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих АТ "Універсал Банк", без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед АТ "Універсал Банк", що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. Відповідно до п. 9 Анкети-заяви [PERSON] просив, щоб усе листування щодо цього Договору здійснювалося через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. Як вбачається з матеріалів справи на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 13900 грн. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідност. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Доданим до позову розрахунком підтверджується, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за договором від 10.12.2021 року. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, тому суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, відтак кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав. Відповідно ч. ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 15 470, 34 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності дост. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3328,00 грн.

Outcome: approved