Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа, в якій адвокат Шейко В.В., яка діє від імені та у інтересах заявника [PERSON] , просить суд встановити факт належності [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 жовтня 1998 року, посвідченого державним Красногорівської державної нотаріальної контори Клименко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №1133, Житлового будинку, загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., з надвірними побудовами: коридор а1, паркан, ворота, льох п1, сарай В1, гараж Г1, сарай С1, уборна У1, що знаходиться в [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці 0,1442 га, цільового призначення для обслуговування житлового будинку. Встановити факт належності [PERSON] , на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ДН №047025, виданого Зорянською сільською радою народних депутатів 09 квітня 2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №322, Земельної ділянки, площею 0,1442 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказує, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання якої задекларовано за адресою: [ADDRESS] , при цьому, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання останньої значиться адресою: [ADDRESS] , який також належить їй на праві власності, разом із земельною ділянкою на якій він розташований. У зв`язку із військовою агресією рф проти України, у 2022 році вищевказаний будинок, зазнав руйнувань та пошкоджень. Заявник хоче реалізувати своє право на компенсацію за втрачене (пошкоджене) майно, однак, не може реалізувати своє право, у зв`язку з тим, що право власності на вказані об`єкти нерухомого майна набуті до 2013 року, їх реєстрацію проведено лише у бюро технічної інвентаризації а відомості до Державного реєстру прав власності не внесені. Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 жовтня 1998 року, посвідченого державним Красногорівської державної нотаріальної контори Клименко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №1133 (копія додається, оригінал знаходиться у Заявника), Заявнику належить на праві особистої приватної власності Житловий будинок, загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., з надвірними побудовами: коридор а1, паркан, ворота, льох п1, сарай В1, гараж Г1, сарай С1, уборна У1, що знаходиться в [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці 0,1442 га. Згідно інвентарної справи (технічного паспорта) від 10.10.1995 року № 1-278, реєстраційний номер 278, Житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , та розташований на земельній ділянці 0,1442 га, має загальну площу 63,2 кв.м., житлову площу 26,4 кв.м., надвірні побудови: коридор а1, паркан, ворота, льох п1, сарай В1, гараж Г1, сарай С1, уборна У1. Земельна ділянка, площею 0,1442 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить Заявнику на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ- ДН №047025, виданого Зорянською сільською радою народних депутатів 09 квітня 2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №322 (копія додається, оригінал знаходиться у Заявника). На підтвердження зміни району з [PERSON] на [PERSON] та зміни адреси вулиці Ломоносова на [ADDRESS] , Заявником було зроблено відповідний запит до Зацікавленої особи та отримано Довідку №29 від 14.06.2024 року, згідно якої повідомлено та підтверджено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю виданого гр. [PERSON] , отриманого на підставі договору купівлі-продажу ААН №567584 від 13 жовтня 1998 року, зареєстрованого за №1433 земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , передана у приватну власність гр: [PERSON] та присвоєно адресу: [ADDRESS] . У квітні 2024 року Житловий будинок зазнав руйнувань та пошкоджень внаслідок обстрілів військами рф. На цей час Заявник має право на компенсацію за пошкоджений внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, об`єкт нерухомого майна. У зв`язку з тим, що право власності нею набуто до 2013 року, його реєстрацію проведено лише у бюро технічної інвентаризації, у зв`язку з чим відповідні відомості до Державного реєстру прав власності не внесені. На даний час відсутня можливість надання відповідних документів з Мар`їнського бюро технічної інвентаризації, оскільки дане БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на житловий будинок. Так, державним реєстратором департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради було зроблено відповідний запит та отримано відповідь про відсутність можливості надати відповідні документи та підтвердження від заступника начальника Мар`їнської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області. Заявник звернулася із заявою на компенсацію вартості знищеного нерухомого майна в результаті обстрілу рф, але реалізувати своє право на дану компенсацію не має можливості, оскільки відомості про право власності відсутні у відповідному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Як вбачається з рішення Державного ресторатора прав на нерухоме майно [PERSON] , Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ від 27.09.2024 року щодо реєстрації права власності на Житловий будинок, загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., з надвірними побудовами: коридор а1, паркан, ворота, льох п1, сарай В1, гараж Г1, сарай С1, уборна У1, що знаходиться в [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці 0,1442 га, відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою від 10.05.2024 року за реєстраційним номером 60941670, через неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носії інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року Ухвалою суду від 19.01.2026 року за вказаною заявою відкрито окреме провадження у цивільній справі. В судове засідання заявник та її представник не з`явились. В матеріалах справи наявні заяви адвокат Шейко В.В., яка діє від імені та у інтересах заявника [PERSON] , про розгляд справи без участі заявника а його представника, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Григулець Ю. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі укладеного 13.10.1998 року договору купівлі-продажу, посвідченого Державним нотаріусом Красногорівської державної нотаріальної контори за №1433, [PERSON] продав, а [PERSON] придбала жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , та розташований на земельній ділянці площею 0,1442 га. На вказаній земельній ділянці знаходиться основний, обкладений цеглою жилий будинок, жилою площею 26,4 кв.м. з надвірними побудовами: коридор-аІ, паркан, ворота, льох-пІ, сарай-В1, гараж-ГІ, сарай-СІ, уборна-УІ. Згідно інвентарної справи від 10.10.1998 року № 1-278, реєстраційний номер 278, Житловий будинок знаходиться в [ADDRESS] , має загальну площу 63,2 кв.м., житлову площу 26,4 кв.м., надвірні побудови: коридор а1, забор, ворота, погреб п1, сарай В1, гараж Г1, сарай С1, уборна У1, та розташований на земельній ділянці площею 0,1442 га. Власником вказаного житлового будинку зазначено [PERSON] .. Право власності заявника [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1442 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією Державного акту про право приватної власності на землю серія ІІ-ДН №047025, зареєстрований в книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за №322. Даний акт видано заявниці на підставі договору купівлі-продажу ААН №567854 від 13.10.1998 року за №1133. Як вбачається з довідки №79 від 14.06.2024 року, виданої Мар`їнською міською військовою адміністрацією Покровського району Донецької області, вищевказана земельна ділянка передана у власність [PERSON] та присвоєно поштова адреса: [ADDRESS] . Із долученої до заяви копії паспорту [PERSON] вбачається, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується відомостями, зазначеними в довідці №3216-70022113406 від 09.09.2024 року. При цьому заявниця є внутрішньо-переміщеною особою, фактичне місце проживання якої задекларовано за адресою: [ADDRESS] . 02.05.2024 року [PERSON] звернулась до чергової частини ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, із заявою про те, що 27.04.2024 року під час військової агресії зі сторони рф було пошкоджено майно заявниці (будинок , паркан, сарай), яке розташовано за адресою: [ADDRESS] (ЄО №4310 від 02.05.2024 року), що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12024111050001292. 29.04.2024 року [PERSON] отримала сповіщення в додатку «Дія» про пошкоджене або втрачене майно, а саме будинок [ADDRESS] . Листом від 12.06.2024 року за №02-514/24 Мар`їнська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області повідомила, серед інших, державного реєстратора департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради про те, що надати інформацію стосовно реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не є можливим через відсутність паперового носія інформації (інвентарна справа) об`єкта нерухомого майна. 27 серпня 2024 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно Лугинець І.І. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, за результатом розгляду заяви від 10.02.2024 року, прийняла рішення №74759102 про відмову в проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з неможливістю встановити факт виникнення права власності заявника в установленому законом порядку до 01.01.2013 року. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В частині першій ст. 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, які суд може розглянути. У вказаному переліку не зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності на праві власності житлового будинку. Разом з тим, в ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 р., згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі N 761/16799/15-ц, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч. 2 ст. 317 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 1, ч.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. 01 липня 2004 року було прийнято Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», який визначав правові, економічні, організаційні засади створення єдиної системи державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та інше нерухоме майно, обмежень цих прав. Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Згідно із п.5 Прикінцевих положень Закону України від 1 липня 2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент його прийняття) до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно ч. 1ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 01 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводилась на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб. У свою чергу, пунктом першим Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» № 7/5 від 07 лютого 2002 року, в редакції від 28 травня 2004 року, було визначено, що до прийняття Верховною Радою України та набрання чинності законом України про державну реєстрацію прав на об`єкти нерухомого майна бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно. Згідно з висновками ВП ВС від 12.03.2019 року у справі №545/3594/17, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Підстави для державної реєстрації прав визначені у ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, зокрема відповідно до п.9. ч.1 ст.27 Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. 23 лютого 2023 року Верховною Радою України було прийнято Закон України N 2923-IX "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна...", який передбачає право власників пошкодженого/зруйнованого нерухомого майна звертатися до державних органів за компенсацією. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 року N 381 "Про затвердження Порядку надання компенсації... з використанням електронної публічної послуги єВідновлення", для отримання компенсації необхідно, щоб пошкоджений об`єкт був внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, або у разі відсутності такого запису, провести його реєстрацію Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту того, що Заявнику на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу та Акту про право власності на земельну ділянку належить вищевказані об`єкти нерухомого майна, є необхідним для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно та в подальшому отримання компенсації за втрачене майно або отримання житла від держави, оскільки будинок, який належить Заявнику на праві власності пошкоджений. Відсутність реєстрації в реєстрі нерухомого майна позбавляє заявника права на отримання грошової компенсації за зруйноване житло, передбаченої чинним законодавством. За таких обставин, єдиним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності йому на праві власності об`єктів нерухомого майна. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч.1-4, 8 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин та досліджених доказів у своїй сукупності, суд дійшов висновку про належність [PERSON] на праві приватної власності Житлового будинку, загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., з надвірними побудовами: коридор а1, паркан, ворота, льох п1, сарай В1, гараж Г1, сарай С1, уборна У1, що знаходиться в [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці 0,1442 га, цільового призначення для обслуговування житлового будинку, та про належність [PERSON] , на праві приватної власності, Земельної ділянки, площею 0,1442 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та, відповідно задоволення заявлених [PERSON] вимог. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved