Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №2867164 від 03.05.2024 в розмірі 19435,00 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.05.2024 між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір №2867164 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформації телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» за умовами якого, відповідачу надано грошові кошти на умовах визначених договором. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №31 від 25.09.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2867164 від 03.05.2024 в сумі 19435,00грн (з яких: 6000,00грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1485,00грн заборгованість за відсотками, 11950,00грн заборгованість за пенею). Позивач посилається на те, що незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за вказаним договором, щодо погашення всієї заборгованості. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 26.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Ухвалою судді від 26.01.2026 розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. У судове засідання, 23.03.2026 сторони не з`явилися. Позивач в прохальній частині позовних вимог просив здійснювати розгляд справи без участі представника на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Судові повістки про розгляд справи повернулася на адресу суду не врученими з підстав відсутності адресата за адресою місця проживання, що в силу положень ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача про розгляд справи. Відзив на позов у строк встановлений судом, відповідач не подав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 23.03.2026 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне. Судом встановлено, що 03.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит (з фіксованою процентною ставкою) №2867164 (а.с.6-8), за умовами якого відповідач отримав позику в сумі 6000,00грн, строк кредиту 30 днів, процентна ставка фіксована 0,825%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день, пеня 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1373,99%; орієнтовна загальна вартість позики 7485,00 грн., дата повернення позики 02.06.2024 (п.2.2 Договору). Пунктом 2.1 вказаного договору визначено, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.11.1.1 Договору, позичальник ознайомився за посиланням на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (https://cliccredit.ua/informaciya/) з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (https://cliccredit.ua/informaciya/) з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (TM «MYCREDIT»), в якій зазначені умови застосування процентної ставки зі знижкою (п.11.1.3 Договору). Додатком №1 до договорів позики є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, яка є додатком №1 до договору позики №2867164, дата видачі кредиту 03.05.2024, сума кредиту 6000,00грн, дата повернення кредиту 02.06.2024, проценти за користування кредитом 1485,00грн, реальна річна процентна ставка 1373,90грн, загальна вартість кредиту 7485,0грн (а.с.9). 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та TOB «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) укладено договір факторингу №14/06/21 (а.с.10-12), відповідно до пункту 1.1 якого, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п.1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 28 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та TOB «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21, 13.06.2022 додаткову угоду №7, 25.09.2024 додаткову угоду №37 (а.с.13-15). З платіжної інструкції від 29.08.2025 №96 вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» сплачено кошти на загальну суму 2935295,95грн як плату за відступлення права вимоги згідно Додаткових угод №37 від 25.09.2024 до Договору Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 без ПДВ (а.с.17). Відповідно до Реєстру боржників №31 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.18) та акту прийому передачі реєстру боржників №31 від 25.09.2024 (а.с.16), ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №2867164 від 03.05.2024 в сумі 19435,00 грн., з яких: 6000,00грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1485,00грн. сума заборгованості за відсотками; 11950,00 грн. сума заборгованості за пенею. Згідно наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості за кредитним договором №2867164 від 03.05.2024 за період з 03.05.2024 по 25.09.2024, [PERSON] має непогашену заборгованість в сумі 19435,00 грн., з яких: 6000,00грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1485,00грн сума заборгованості за відсотками; 11950,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с.19-20). В той же час, відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з приписами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не установлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до норм статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII (далі Закону № 675-VIII). Статтею 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (частина сьома, дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII). Норми статті 11 Закону № 675-VIII відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи наведене, суд вважає, що представлені стороною позивача Договір факторингу, додаткові угоди та Реєстр права вимоги є належними та допустимими доказами, які у встановленому законом порядку підтверджують перехід до позивача пред`явлення права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2867164, оскільки укладаючи договір факторингу та додаткові угоди до нього, сторони узгодила всі істотні умови для таких видів договорів відповідно до чинного законодавства та дійшли згоди щодо укладання договорів на зазначених у них умовах, а тому з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Належних та допустимих доказів того, що сторонами договору факторингу в момент його підписання не додержано вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, матеріали справи не містять. Оскільки судом встановлено, що позичальником умови кредитного договору не виконано, грошові кошти на умовах визначених кредитним договором не повернуто, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків. Однак, суд не погоджується із нарахуванням пені за кредитним договором в сумі 11950,00 грн враховуючи наступне. Як вбачається з умов кредитного договору, п.2.2 договору передбачено нарахування пені в розмірі 2,70% в день. Однак, відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час. Отже, законодавцем звільнено позичальників за кредитними договорами від сплати неустойки (штрафу, пені), які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача 11950,00 грн пені за кредитним договором, оскільки кредитний договір укладений, а такі суми нараховані позивачем у період дії в Україні воєнного стану. З огляду на викладене, оскільки відповідач за кредитним договором №2867164 від 03.05.2024 отримав кредитні кошти, та взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на які набув позивач за укладеним між ним та кредитодавцем відповідача договором факторингу, суд вважає частково підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 7485,00 гривень. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею, слід відмовити за їх безпідставністю. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, позовні вимоги задоволено частково, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1166,17 гривень.

Outcome: partial