Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

16 грудня 2025 року позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку. В позові вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час позивачка подала позов про розірвання шлюбу. З лютого 2022 року відповідач проживає за межами України, фактично живе власним життям, малолітні діти сторін постійно проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Син [PERSON] хворіє з дитинства та має статус дитина з інвалідністю. Внаслідок хвороби син [PERSON] потребує систематичного медичного спостереження, що включає в себе не лише здачу аналізів, але й лікування, необхідну реабілітацію, логопедичну корекцію, що потребує постійної фізичної участі позивачки. Крім того, на даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за молодшим сином [PERSON] , який ще потребує постійного догляду. Наведене зумовлює складність для постійного працевлаштування позивачки для отримання доходу, а доходу у розмірі 860 грн. (одноразова допомога при народженні дитини) та у розмірі 2934,20 грн. (соціальна допомога на дитину з інвалідністю) не вистачає для повноцінного утримання дітей та самої позивачки. Матеріальне становище позивачки є скрутним, а тому потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Відповідач є молодим, працездатним чоловіком, а тому має фінансову можливість та може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки у розмірі 7000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] 3-річного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.11). Згідно наданих позивачкою копій свідоцтв про народження (а.с.12, 13) сторін записано батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також позивачкою надано копію медичного висновку №809 від 30.07.2024 року щодо дитини [PERSON] , [INFO] , із зазначенням захворювання дитини, яке входить до Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги, висновок дійсний до 30.07.2026 року (а.с.14). Довідки про доходи сторонами суду не надано, тому судом самостійно отримано такі дані з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів. Згідно відповіді №2139014 від 17.12.2025 інформація щодо сум нарахованого доходу та сум утриманого з них податку за період з 1-го кварталу 2024 по 4-й квартал 2025 року відносно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в ДРФО відсутня (а.с.21). Згідно відповіді №2139055 вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 1-го кварталу 2024 по 4-й квартал 2025 року отримувала соціальні виплати (а.с.22-23). Сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. В статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, позивачка має право на утримання від відповідача - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено що син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою та на даний час не досяг 3-річного віку. Враховуючи, що позивачка обґрунтувала у позовній заяві необхідність стягнення аліментів на своє утримання, однак не довела, що майновий стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позову в цій частині. Тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивачки в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 16 грудня 2025 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. На підставі ст. 49, 75, 84 СК України,

Outcome: partial