Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

19 червня 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Бибик В.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Котелевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив виключити відомості про батька [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Красний Луч Луганська область з актового запису №78 від 27 серпня 2019 року про народження дитини [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження Україна, Полтавська область, м. Полтава, виданого Котелевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позивач зазначав що вважав себе біологічним батьком дитини та виконував батьківські обов`язки. У подальшому відповідач повідомила, що дитина - [PERSON] , який народився [INFO] , не є його біологічним сином. Від позивача до суду надійшло клопотання про призначення судово-медичної експертизи, а саме молекулярно-генетичної для підтвердження чи спростування батьківства позивача стосовно малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , поставивши експерту питання: чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , який народився [INFO] . Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2025 року у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено до отримання висновків експертів. 22.01.2026 року на адресу Котелевського районного суду Полтавської області надійшов висновок експерта від 09.01.2026 року. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 26 січня 2026 року відновлено провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Представник позивача - адвокат Бибик В.А. у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою у встановленому законом порядку, до суду не з`явилася, проте телефонограмою від 18.03.2026 року повідомила, що не має змоги з`явитися до суду, ву зв`язку з віддаленістю суду та хворобою малолітнього сина. Просила судове засідання провести без її участі, позовні вимоги визнала повністю Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим, подав заяву, в якій просив розглядати справу без їхньої участі, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. За змістом статті 51 Конституції України, частин другої, третьої статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно з частиною першою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Суд установив: Згідно свідоцтва про народження повторно виданого Котелевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серія [NUMBER] від 05.05.2023 року батьком [PERSON] [INFO] зазначений позивач по справі [PERSON] , матір`ю зазначена відповідач по справі [PERSON] . 23.12.2020 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), з актовим записом № 63 (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 23.12.2020р.). Згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 15.03.2023р. по справі № 535/113/23 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 23.12.2020р. Котелевським районним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління. Міністрества юстиції (м. Суми) за актовим записом № 63 - розірвано. Висновком молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/117-25/25556-БД від 09.01.2026 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] (а.с. 54-62). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідач визнала позов, підтвердила відсутність кровного споріднення позивача з дитиною . Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради СРСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція), дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У відповідності до пунктів 10 та 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст. 121 СК України). Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Суд враховує, що позивач на момент реєстрації народження дитини щиро вважав себе її батьком, про відсутність кровного споріднення дізнався лише 2025 року та після отримання результатів експертизи, тому заборона ч. 5 ст. 136 СК України не застосовується. За результатами молекулярно-генетичного дослідження згідно висновку № СЕ-19/117-25/25556-БД від 09.01.2026 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] (а.с. 54-62). Суд враховує, що відповідач [PERSON] позов визнала повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У пункті 2.16.7 Правил зазначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту пункту 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. На підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст.134 СК України). Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, дитина має право знати своїх батьків. Суд також враховує практику Верховного Суду (постанови від 31.01.2024 у справі № 752/13549/22, від 13.09.2023 у справі № 552/4291/22 тощо), згідно з якою висновок молекулярно-генетичної експертизи є достатньою підставою для виключення відомостей про батька, оскільки ДНК-тест має переважну доказову цінність. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, затверджених наказом Мін`юсту від 12.01.2011 № 96/5 (пп. 2.13, 2.13.1, 2.16.2, 2.16.7, 2.8), підставою для внесення змін є рішення суду про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Оцінюючи надані заявником докази в сукупності, ураховуючи заяву [PERSON] про визнання позову, наявність результатів експертного дослідження кровного споріднення, суд вважає, що такі докази є належними, допустимими та достатніми у розумінні статей 77-80 ЦПК України для встановлення факту батьківства. На підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст.134 СК України). Ураховуючи наведене, виходячи з найкращих інтересів дитини, суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про виключення запису про батька та внесення змін до актового запису про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved