Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє, представник адвокат Гримут Тетяна Василівна звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позову, посилається на те, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені - [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до вимог ст.133 СК України, оскільки зазначені особи перебували в шлюбі. Після укладення шлюбу відповідач взяв прізвище дружини та відповідно змінив його з [PERSON] на [PERSON] . Рішенням Тячівського районного суду по справі №307/1739/24 від 27 серпня 2024 року, [PERSON] , було позбавлено батьківських прав щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] , [INFO] є опікуном малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого додає рішення Виконавчого комітету Тячівської міської ради про встановлення опіки над дитиною та рішення Виконавчого комітету Тячівської міської ради про надання статусу дитині, позбавленої батьківського піклування. Стверджує, що позивачка виховує та повністю утримує самостійно дитину [PERSON] , [INFO] , з 2024 року, а тому стягнення аліментів з боржника є вкрай необхідним для належного утримання дитини. Весь цей період відповідач не утримує свою дитину та не бере жодної участі в її вихованні, його не цікавить доля власної дитини. На даний час, дитина перебуває на повному утриманні позивачки та проживає разом з нею, про що свідчить акт обстеження умов проживання виданий ССД Тячівської міської ради Закарпатської області. Дитина потребує регулярного фінансового забезпечення для покриття витрат на харчування, одяг, лікування, оплату освітніх послуг, культурного розвитку та інших необхідних потреб, які забезпечують її нормальний фізичний, розумовий, моральний та духовний розвиток. [PERSON] ухиляється від покладеного на нього ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку щодо утримання дитини та не бажає добровільно надавати кошти на придбання дитині одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо, хоч є здоровим, являється добре матеріально забезпеченою особою. Позивачка самостійно не має можливості повною мірою забезпечувати усі потреби дитини, оскільки витрати на її утримання постійно зростають у зв`язку з віком та станом здоров`я, окрім того на утриманні позивачки перебуває ще двоє інших дітей, спільну матір яких позбавлено батьківських прав. [PERSON] , власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Представник позивачки зазначає, що оскільки, відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, який приховує, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати розмір аліментів визначений у позовній заяві. На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.12.2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Представник позивачки, адвокат Гримут Т.В. будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. 16.03.2026 подала клопотання, в якому просила розгляд справи про стягнення з відповідача аліментів проводити без її та позивачки участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи відповідно до положень п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами за №R067058568519, в судове засідання не з`явився та про причини неявки, суду не повідомив. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подала відзив, а також те, що представник позивача просив справу розглянути у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого Хорольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) - батьком дитини значиться [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00041581523 виданого Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27.09.2023 року вбачається, що у графі відомості про батька вказано [PERSON] , відомості про матір [PERSON] , громадянство Україна, РНОКПП [NUMBER] (а.с.14). [PERSON] значиться матір`ю у свідоцтвах про народження дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області 24.06.2009 та 01.09.2010 (а.с.15-16). Згідно акту обстеження умов проживання від 27.03.2024 року складеного начальником служби у справах дітей Тячівської міської ради Лакієнко З.В. вбачається, що мати дітей [PERSON] дітьми не займається, не піклується про їх стан здоров`я, запас продуктів відсутній, мати веде аморальний спосіб життя (а.с.17). Згідно рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради №286 від 11.10.2024 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] » - надано неповнолітній [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.18). Відповідно рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради №287 від 11.10.2024 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] » - надано неповнолітній [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.19). Згідно рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради №288 від 11.10.2024 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] » - надано малолітній [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.20). З рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради Закарпатської області від 05.11.2024 року №318, №319, №320 вбачається, що над [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку над дітьми, які позбавлені батьківського піклування. Призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] (а.с.21-23). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2024 року у справі №307/1739/24, яке набрало законної сили 26.09.2024 року, позов органу опіки та піклування Тячівської міської ради задоволено повністю та позбавлено [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З вказаного рішення також встановлено, що відповідно до витягу з ДРАЦСу про державну реєстрацію народження дитини [PERSON] відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України (а.с.24-30). Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з дитиною. Належну матеріальну допомогу на її утримання не надає, однак, виходячи з того, що він у свідоцтві про народження дитини зазначений батьком, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей на користь позивачки, з якою проживають дитина. Вирішуючи спір та визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як зазначено у ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час розгляду справи, дитина перебуває на утриманні позивачки [PERSON] та потребує матеріального забезпечення. Доказів того, що відповідач має дохід, а також - про розмір такого доходу, чи наявність у власності відповідача нерухомості чи іншого цінного майна, що могло бути взято судом до уваги при вирішенні розглядуваного спору, позивачем суду не надано. З огляду на те, що відповідач є особою працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування, відсутності інших доходів, майна, наявність у нього інших утриманців ним суду не надано, суд, вирішуючи спір, виходить з того, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання вказаної вище малолітньої дитини, яку за законом зобов`язаний належним чином забезпечувати і утримувати. При цьому суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням когось з подружжя як батьків дитини спільного проживання з дитиною. Позивачка [PERSON] , [INFO] є опікуном малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Тячівської міської ради про встановлення опіки над дитиною та рішенням Виконавчого комітету Тячівської міської ради про надання статусу дитині, позбавленої батьківського піклування. За таких обставин суд вважає можливим позов в межах заявлених вимог задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому у ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2026 рік» для дітей віком до 6 років з 1 січня 2026 становить 2817 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору за Законом, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 331, 20 грн. за вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved