Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 19.03.2014 року Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом №52. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, шлюбні відносини з відповідачем припинені тому, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та шлюб. 3 2022 року між сторонами припинено ведення спільного господарства. Просить суд не надавати строку на примирення та розірвати шлюб. Судові витрати позивачка бажає понести самостійно. Позивач вважає, що примирення між нею і відповідачем неможливе. За цих підстав позивач просить шлюб між нею і відповідачем розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 03.10.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не надав. При таких обставинах, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено на підставі копії свідоцтва про шлюб, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.03.2014 року, виданим Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 52. Позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.10.2017, актовий запис № 6. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Право на припинення шлюбних відносин передбачено ст. 56 СК України. Так, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у Пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Із досліджених матеріалів справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не виявили бажання примиритись. А тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved