Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - ТОВ «Бізнес позика»), у грудні 2025 року звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 473473-КС-004 про надання кредиту від 25.10.2023, що становить 19 773,63 грн і складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6 918,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 12 424,17 грн; суми прострочених платежів за комісією 430, 85 грн. Посилається на те, що між ТОВ «БІЗПОЗИКА та відповідачкою було укладено договір № 473473-КС-004 про надання кредиту від 25.10.2023, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», і відповідно до умов якого ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало відповідачці грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі, передбаченому договором. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, однак відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку просить стягнути з відповідачки. Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 07.01.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 16.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить справу слухати за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася повторно, викликалась шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, однак, судова повістка повернута без вручення з відміткою про відсутність відповідачки за зазначеною адресою, що, у відповідності до п.4) ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву відповідачка не подавала. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачки проти чого позивач не заперечував. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. 25.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачкою укладено Договір № 473473-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 25.10.2023 направило відповідачці пропозицію (оферту) укласти Договір 25.10.2023. 05.09.2024, яку вона прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 473473-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачці, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2616, на номер телефону (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, між ТОВ «БІЗПОЗИКА та відповідачко було укладено Договір №473473-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 7000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі Правила, а разом Договір). Строк, на який надається Кредит: 16 тижнів (п.2.3. договору). Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,16272505, фіксована. (п.п.2.3, 2.4. договору). Згідно п.2.5. договору комісія за видачу кредиту: 1 050,00 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. У відповідності до п.п.2.6-2.11 загальний розмір наданого Кредиту: 7 000,00 грн. Строк дії Договору: до 14.02.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 14 720,00 грн. Пунктом 3.2.3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачці грошові кошти в розмірі 7000,00 грн шляхом перерахування на платіжну картку Позичальника [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування коштів ТОВ «ПрофітГід». Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 473473-КС-004 про надання кредиту від 25.10.2023 станом на 27.11.2025 заборгованість відповідачки за договором становить 19 773,63 грн і складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6 918,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 12 424,17 грн; суми прострочених платежів за комісією 430, 85 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Укладення між сторонами кредитного договору та виконання позивачем його умов, зокрема, надання відповідачці та отримання нею кредиту у сумі 7000 грн підтверджується наявним у справі доказами. Позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідачки заборгованості за Договором № 473473-КС-004 про надання кредиту від 25.10.2023 в розмірі 19 773,63 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6 918,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 12 424,17 грн; суми прострочених платежів за комісією 430, 85 грн. Вирішуючи питання стягнення комісії, суд виходить із такого. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Відповідно до ч. 5 ст 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналіз умов кредитного договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту, встановлена договором , є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику. Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачці та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15. Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що положення кредитного договору № 473473-КС-004 щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 430,85 грн. Судом з розрахунку заборгованості встановлено, що відповідачкою було сплачено 619,15 грн, які зараховано банком на погашення заборгованості за комісією з надання кредиту, відтак зазначену суму, сплачену відповідачкою слід перерахувати в погашення заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові ВС від 30 серпня 2023 року у справі № 753/20537/18). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з наведеним вище позов підлягає до часткового задоволення. Судом з`ясовано, що розмір заборгованості відповідачки за договором № 473473-КС-004 про надання кредиту від 25.10.2023 становить 18 723,02 грн і складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6 298,85 грн (6 918,00 619,15 ); суми прострочених платежів по процентах 12 424,17 грн. Відповідачкою не було подано до суду жодних розрахунків, які б спростовували визначений розмір заборгованості, а тому, саме таку суму слід стягнути із відповідачки в користь позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір пропорційно до задоволених вимог На підставі наведеного та

Outcome: partial