Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Причиною розлучення стали суперечки та різного роду непорозуміння. Подружжя сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11.11.2025 вказану цивільну справу передано до Деснянського районного суду міста Києва за підсудністю. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.02.2026 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримують. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 623. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 206, 211, 258, 259 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved