Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

15.01.2026 до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «КредитКапітал» (далі також позивач) до [PERSON] (далі також відповідачка, позичальник) про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.12.2023 між ТОВ «Селфі кредит» (первісний кредитор) та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1167222 (далі також кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальниці шляхом використання одноразового ідентифікатора. На підставі договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачці фінансовий кредит в сумі 3 700,00 грн строком на 350 днів, стандартна процентна ставка 2,2% в день, знижена процентна ставка 0,22 % в день, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, кредит не повернула, проценти за користування ним у встановленому порядку і розмірі не сплатила, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки 19 654,40 грн заборгованості, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 700,00 грн та заборгованості за несплаченими процентами в сумі 15 954,40 грн, а також судові витрати. Ухвалою судді від 30.01.2026 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також зазначено про право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачка у визначений судом строк відзив на позов не подала, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористалася, про розгляд судом справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 55). Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін до суду не надходили. З урахуванням викладеного,розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи та підтвердження їх наявними у матеріалах справи доказами, суддійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «Селфі кредит» і відповідачкою 08.12.2023 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1167222, згідно з умовами якого товариство зобов`язалося надати відповідачці кредит у розмірі 3 700,00 грн на строк 350 днів, відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у терміни, встановлені кредитним договором. Даний договір укладено в електронній формі та є письмовим правочином, який відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами. Пунктом 1.4. кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 350 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується в межах строку кредиту. Відповідно до п. 1.5.2. кредитного договору знижена процентна ставка становить 0,22 % в день та застосовується за умови сплати до 02.01.2024, або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, кошти в сумі не менше суми першого платежу визначеного в графіку платежів. Згідно з п. 2.1. кредитного договорукошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER] . Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в сумі 3 700,00 грн шляхом безготівкового перерахування коштів та зарахування на картку № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» № 20251020-5781 від 20.10.2025 (а.с.26). Відповідачка, у свою чергу, умови кредитного договору не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 19 654,40 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 700,00 грн та заборгованості за несплаченими процентами в сумі 15 954,40 грн, що відповідає наданому розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024 (а.с. 26 зворот-30). На підставі договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024, укладеного між ТОВ «Селфі кредит» і позивачем (а.с. 30 зворот-35), згідно з витягом з реєстру боржників до нього(а.с. 35 зворот) позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1167222. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 509, 526, 530, 1054 ЦК України відповідачка на дату пред`явлення позову кредит не повернула, проценти за користування ним не сплатила. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суду не надано доказів виконання відповідачкою грошового зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 1167222 від 08.12.2023, зокрема щодо погашення заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 700,00 грн та процентів за користування кредитом в сумі 15 954,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи неспростування відповідачкою твердження позивача про неповернення кредиту та несплату процентів за користування ним, а також незаперечення наданого позивачем розрахунку заборгованості, суд вважає встановленими обставини неповернення 3 700,00 грн кредиту та несплати процентів за користування кредитом в сумі 15 954,40 грн. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 2 662,40 грн судового збору, сплаченого останнім при поданні позовної заяви. Позивачем також заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 8 000,00 грн. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження цих витрат позивачем надано: копії договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» (а.с. 39 зворот); акта надання послуг правової (правничої) допомоги № 1159 від 12.01.2026 на суму 8 000,00 грн (а.с.40); детального опису виконаних робіт від 12.01.2026 (а.с. 40 зворот); ордеру на надання правничої допомоги (а.с. 41). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. З урахуванням наведеного, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати останнього на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved