Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 25 березня 2017 Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстицій у Харківській області, актовий запис № 248. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя, різні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між ними неможливо, їх сім`я розпалася остаточно та поновлена бути не може. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2025 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на адресу суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, жодних заяв на адресу суду не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чинному повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України). Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 25.03.2017 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстицій у Харківській області, актовий запис № 248, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільного господарства та бюджету сторони не ведуть, примирення не бажають. Їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачу суд залишає прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved