Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

09.12.2025 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно з позовною заявою, Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Дзюбою В.П... встановлено, що 10.05.2024 року [PERSON] порушив вимоги 10, 40 Закону України «Про рослинний світ», ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» (ПКМУ N? 1045 від 01.08.2006 року) тим, що на території Шевченківського району міста Запоріжжя провулок Батайський за допомогою механічного засобу - бензопили здійснив незаконне знищення (без дозвільних документів) одного дерева породи ясен до ступеня припинення росту, діаметр дерева у корі біля шийки кореня складає: 62 см. За фактом порушення природоохоронного законодавства було складено протокол про адміністративне правопорушення N? 008133 від 10.05.2024 року відносно [PERSON] . Постановою про накладення адміністративного стягнення, від 13.05.2024 року N? 127/05/1-09 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Постанова від 13.05.2024 року N? 127/05/1-09 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності в установленому порядку не оскаржена; штраф Відповідачем сплачений. Результатом такої протиправної поведінки Відповідача стало порушення природоохоронного законодавства України та спричинення державі шкоди у розмірі 4 000 грн 00 коп. (чотири тисячі) грн 00 коп. Розрахунок шкоди здійснено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року N? 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктах». На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 справу передано в провадження судді Худіної О.О. Ухвалою судді від 23.12.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Відповідно до ухвали постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Також судом роз`яснено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідач відзиву на позовну заяву, клопотань та заяв до справи не скеровував, конверти із копією ухвали суду та позовною заявою із додатками повернулися до суду двічі без вручення (причина повернення "за закінченням терміну зберігання "), що надає суду підстави для ухвалення рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що 10.05.2024 о 07:00 годину відповідач [PERSON] порушив вимоги 10, 40 Закону України «Про рослинний світ», ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» (ПКМУ N? 1045 від 01.08.2006 року) тим, що на території Шевченківського району міста Запоріжжя провулок Батайський за допомогою механічного засобу - бензопили здійснив незаконне знищення (без дозвільних документів) одного дерева породи ясен до ступеня припинення росту, діаметр дерева у корі біля шийки кореня складає: 62 см Так, за фактом порушення природоохоронного законодавства відносно [PERSON] державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Дзюбою В.П. складено протокол про адміністративне правопорушення №008133 від 10.05.2024. Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення від 13.05.2024 №127/05/1-09, винесеною державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Дзюбою В.П. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.153 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Дата набрання постановою чинності (відповідно до її змісту) 19.05.2024. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень дана постанова не оскаржена. Згідно з квитанцією яка міститься в матеріалах справи від 24.05.2024 [PERSON] сплатив штраф у розмірі 510,00 гривень. Призначення платежу стягнення у вигляді штрафу згідно з постановою 05/1-09. Внаслідок протиправної поведінки відповідача та порушення ним природоохоронного законодавства України державі спричинену шкоду у розмірі 2 797,48 гривень. Розрахунок шкоди від 19.08.2024 №80-06/1-12 здійснено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 №559 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», , кількості знищених дерев (1) та діаметру дерева у корі біля шийки кореня (62 см.). Розрахунок засвідчений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Дзюбою В., перевірений старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) О.Деревинським. З метою досудового врегулювання спору Державною екологічною інспекцією Південного округу на адресу відповідача за №3483/05/1-05/06/2-34 від 22.08.2024 надіслано лист про добровільне відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у вказаній вище сумі. Відомості щодо добровільного відшкодування спричиненої шкоди відповідачем у матеріалах справи відсутні. Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідно до ст.13, 66 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. За приписами ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно зі ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Згідно ст.40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Згідно ч.4 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до вимог ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої майнової шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Так, наявними доказами підтверджено вину [PERSON] у спричинені шкоди навколишньому природному середовищу, отже, як особа, яка своїми неправомірними діями нанесла шкоду державній власності, зобов`язана компенсувати її у повному обсязі. У ч.1-3 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи доведеність факту порушення відповідачем чинного законодавства, наявності складу цивільного правопорушення, а також обґрунтованість розміру завданої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме у спосіб стягнення з [PERSON] на користь Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська область) шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у сумі 4 000,00 гривень. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, враховуючи рішення суду про задоволення позовної вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір, сплачений при зверненні до суду, у сумі 3 028,00 гривні, пропорційно до розміру заборгованості, що підлягає стягненню.

Outcome: approved