Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" адвокат Усенко М.І. звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 квітня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено кредитний договір №3376957 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ "Мілоан" та відповідачем не був би укладений. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного Догоговору підтверджує Анкета-заява на кредит №3376957 позичальника від 08 квітня 2021 року, що заповнена відповідачем. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору №3376957) повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору, а відповідач не виконав умови кредитного договору. 23 липня 2021 року ТОВ "Мілоан" та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №74-МЛ, згідно якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №3376957 від 08 квітня 2021 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 22900,00 грн., відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №74-МЛ від 23 липня 2021 року, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 8000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 13380 грн., прострочена заборгованість за комісією становить -1520 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором №3376957 від 08 квітня 2021 року у розмірі 22900,00 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 29 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. 03 листопада 2025 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] через систему "Електронний суд" надіслав відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у позовних вимогах. На обґрунтування відзиву зазначає, що позивач не надав обґрунтованих доказів: документи первинного бухгалтерського обліку (належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував відповідачу згідно кредитного договору первісний кредитор) оформлені у відповідності зі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Те, що відповідачу були надані кредитні кошти і що відповідач використовував саме їх, позивачем не надано доказів (документи первинного бухгалтерського обліку). Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Крім того, зазначає, що кредит був перерахованим іншою особою ТОВ "ФК "ЕЛАНС", що зазначено в платіжному дорученні та вважає, що воно має ознаки підробки. Одночасно, не погоджується з розміром нарахованих відсотків по кредиту, оскільки вони нараховані поза межою дії кредитного договору /а.с.61-70/. 04 грудня 2025 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] через систему "Електронний суд" надішло клопотання про заперечення на витребувані докази, в які представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог /а.с.104-105/. Представник позивача адвокат Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», позовні вимоги просив задовільнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник відповідача через систему "Електронний суд" надіслав заяву про розгляд справи без їх участі та просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін згідно вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №3376957 в електронній формі з використанням електронного підпису W11757 (одноразовий ідентифікатор), відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування на картковий рахунок у розмірі 8000,00 гривень, строком на 30 днів з 08 квітня 2021 року по 08 травня 2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та зі сплатою відсотків в розмірі 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (стандартна (базова) процентна ставка), та з комісією в розмірі 1520,00 грн. (19 % від суми кредиту одноразово), що підтверджується копією договору про споживчий кредит №3376957 з додатком №1 "Графік платежів", паспортом споживчого кредиту №№3376957, довідкою про підписаня договору електронним підписом W11757 (одноразовий ідентифікатор) від 12 червня 2025 року, анкети-заяви на кредит №3376957 від 08 квітня 2021 року, скріном про надсилання смс з кодом [PERSON] для підписання договору та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину /а.с. 6-8, 8 оберт -9, 10, 10 оберт-11, 84, 86/. ТОВ «МІЛОАН» виконало своє зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 8000,00 гривень на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , призначення платежу: кошти згідно договору 3376957, що підтверджується платіжним дорученням №43388759 від 08 квітня 2021 року /а.с.11, оберт/. Суд оцінює доводи представника відповідача щодо відсутності доказів надання кредитних коштів позивачем критично, оскільки зазначене твердження представника відповідача спростовується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №43388759 від 08 квітня 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3376957, [PERSON] має заборгованість перед позивачем в розмірі 22900,00 грн., а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 8000,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 13380,00 грн., прострочена заборгованість за комісією становить - 1520,00 грн., що підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН» та випискою з особового рахунку за кредитним договором /а.с. 12, 13/. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості, суд приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. 23 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №74-МЛ, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно осіб, які були боржниками ТОВ «МІЛОАН», включно і до [PERSON] за кредитним договором №3376957 від 08 квітня 2021 року /а.с.14-19/. Станом на дату відступлення права вимоги, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №3376957 від 08 квітня 2021 року становить 22900,00 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 8000,00 грн., заборгованість за відсотками 13380,00 грн., заборгованість за комісією 1520,00 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників /а.с.20/. Також, представником позивача надано докази на підтвердження спроб досудового врегулювання спору шляхом направлення на поштову адресу відповідача претензії про погашення заборгованості за кредитним договором за вих. №20957047/1089 від 13 червня 2025 року /а.с.20, оберт/. При цьому, станом на момент розгляду справи, даних про погашення відповідачем зазначеної заборгованості за кредитом, матеріали справи не містять. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ст.ст.1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно зіст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо його форми не встановлено законом; якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть, якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалась; якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч 4, 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст цих дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст.76 ЦПК України, докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст.1078 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже, цивільне законодавство містить імперативну норму, яка регулює заміну кредитора в зобов`язанні, тобто норму, яка містить чітку вичерпну вказівку на склад прав та обов`язків під час вчинення такої юридичної дії. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №31/160(29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №905/635/18, у разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. При цьому такий спеціальний інструмент для заміни сторони у зобов`язанні, як відступлення права вимоги, може бути застосований лише відносно дійсного зобов`язання, тобто такого зобов`язання, яке існувало на момент переходу відповідного права від первісного кредитора. Згідно зі ст.76 ЦПК України, докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості в зв`язку з тим, що кредитний договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат в суді в повному обсязі. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч.2 ст.137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Ч.4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесені ним судові витрати в розмірі 7000,00 грн. Суд враховує, що у позовній заяві зазначались очікувані позивачем судові витрати, в тому числі і за надання професійної правової допомоги в сумі 7000,00 грн., та той факт, що справа розглядалась за правилами позовного провадження. Матеріали цивільної справи містять копії копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Усенко М.І., договір про надання правової (правничої) допомоги №0605 від 06 травня 2025 року, укладений між Адвокатським об`єднанням "Апологет" то ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", в якому у п.2.3. сторони погодили вартість наданих послуг за 1 справу складає 7000,00 грн. та ордер на надання правничої допомоги /а.с.22-24/. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. На підставі ст. 525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України,

Outcome: approved