Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» звернулося до суду із вказаним цивільним позовом до [PERSON] , де в обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 01.12.2023 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Клієнтом, яким є [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна карта» № 010-RO-82-242773632, відповідно до якого Банк відкрив картковий рахунок та встановив поточний ліміт, розмір якого становить 45000,00 грн. з максимальним лімітом 500000,00 грн. (п.п. 3.1., 3.2.1. Договору) Кредитний договір укладений за допомогою електронного підпису Позичальника. Відповідно до умов Кредитного договору, з Дати надання Кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит, а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредиту становить 300 місяців. Датою початку кредитування є 01.12.2023, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 01.12.2048. Процентна ставка за користування кредитом, фіксована, 48,00% річний. Відповідно до умов Кредитного договору, Клієнт зобов`язався сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користуванням Кредитом в розмірі 5% (п`ять) відсотків від власної заборгованості Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за Кредитом в т.ч. Недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5. - 2.5.13 пункту 2.5. статті 2 Розділу 6 Правил. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення Кредиту та Процентів за користування Кредитом не пізніше дати закінчення Строку Кредиту, а у разі його подовження - в останній робочий день строку Кредиту', (п. 5.2. Договору). Банк виконав свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених Кредитним Договором. Проте, всупереч умовам Кредитного договору, Позичальник припинив виконувати взяті і договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості. сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 20.02.2024 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F. у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024р., ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитним договором № 010-RO-82-242773632 від 01.12.2023 року, укладеним між Позичальником та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить 66 256,02 (шістдесят шість тисяч двісті п`ятдесят шість гривень 02 копійки), з яких: 50 000,00 гривень - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 16 256,02 гривень - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 0,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити та стягнути судові витрати. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 11.112025 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, надіслано за підсудністю до Бориславського міського суду Львівської області. Ухвалою судді від 23 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав. У зв`язку із неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. 01.12.2023 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Клієнтом, яким є [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна карта» № 010-RO-82-242773632, відповідно до якого Банк відкрив картковий рахунок та встановив поточний ліміт, розмір якого становить 45000,00 грн. з максимальним лімітом 500000,00 грн. Строк користування кредитним лімітом становить 300 місяців. На кредит нараховується фіксована процентна ставка 48% річних. Згідно з умовами вказаного договору позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти за цим договором та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов Кредитного договору № ОЮ-КО-82-242773632 від 01.12.2023 року підтверджується копією Виписки по рахунку. Однак, відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, не здійснював повернення наданих йому коштів у строки, передбачені договором, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість. 20.02.2024 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F. У відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024р., ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитним договором № 010-RO-82-242773632 від 01.12.2023 року, укладеним між Позичальником та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк». Згідно розрахунку заборгованості по картковому рахунку за кредитним договором № ОЮ-КО-82-242773632 від 01.12.2023 року, сума заборгованості становить 66 256,02 (шістдесят шість тисяч двісті п`ятдесят шість гривень 02 копійки), з яких: 50 000,00 гривень - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 16 256,02 гривень - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 0,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом Украiни «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням етектронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реестрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн». Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.7 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з положеннями ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно із ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зі змісту ст.1054 ЦК України убачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача ТзОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» перейшли всі права вимоги до боржника за кредитним договором № ОЮ-КО-82-242773632 від 01.12.2023. Правомірність укладених між сторонами кредитних договорів, як правочину сторонами не оспорено, тому вони є чинними і обов`язковими для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернути. Проте, відповідач [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком наданим позивачем, які відповідачем не спростовані, а отже суд вважає такі арифметично вірними. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав вимог закону, не дотримався умов кредитного договору, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за Кредитним договором № ОЮ-КО-82-242773632 від 01.12.2023 в розмірі 66 256,02 (шістдесят шість тисяч двісті п`ятдесят шість гривень 02 копійки), з яких: 50 000,00 гривень - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 16 256,02 гривень - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 0,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачем в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023, додатковою угодою № і від 09.06.2025, актом виконаних робіт від 02.10.2025, платіжною інструкцією №2577 від 15.10.2025, згідно якої вартість наданих послуг становить 1400 грн. У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути витрати на професійну правову допомогу в повному обсязі.

Outcome: approved