Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

15 січня 2026 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області за підсудністю надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги тим, що 26.08.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 24.08.2024-100001427 на суму 9 000,00 грн. Кредитний договір №24.08.2024-100001427 від 26.08.2024 підписаний в порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання умов Кредитного договору, 26.08.2024 кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № 4441-11ХХ-ХХХХ-2089 Відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Первісного кредитора. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого, сума боргу [PERSON] перед ТОВ «Споживчий Центр» на дату подачі позову склала у загальному розмірі 23 100,00 гривень, з яких: 9 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 7 170,00 грн. - заборгованість по процентам; 810,00 гривні - заборгованість за комісією; додаткової комісії 1 620,00 грн.; неустойки 4 500,00 грн. Позивач просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 24.08.2024-100001427 від 26.08.2024 у розмірі 23 100,00 грн., судові витрати по справі, яка складається із суми сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Представник позивача ТОВ «Споживчий Центр» в позовній заяві просить про розгляд справи у відсутності представника, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, заяв, клопотань не надала. Оскільки відповідач належним чином повідомлялася про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Матеріали справи свідчать, що 26.08.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 24.08.2024-100001427 у формі електронного документа з використанням електронного підпису А913, відповідно до ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 3.3.2. договору Сума Кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти. Відповідно до заявки сума кредиту становить 9 000, 00 грн. Згідно з п. 3.3.5. договору строк Кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти. Відповідно до заявки строк кредиту становить 124 дні з дати його надання. Відповідно до п. 3.3.7. проценти Кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти. Відповідно до заявки процентна ставка становить 353,23%. Відповідно до п.9.1. договору у разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комістій) (якшо Комісія (ї) встановлена(і) договором) у встановлені договором терміни/строки, сума зобов?язань по погашенню Кредиту та/або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії(ій) (якщо Комісія (ії) встановлена(i) договором) до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6, кредитного договору. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов?язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід?ємною частиною кредитного договору. На виконання Кредитного договору ТОВ «Споживчий центра» видало кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 4441-11ХХ-ХХХХ-2089 через платіжну систему платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення», що підтверджується довідкою від 09.10.2025р. Вих.№ 96-0910 ТОВ «Універсальні платіжні рішення ». Відповідно до довідки-розрахунку за Кредитним договором, наданого позивачем, [PERSON] має заборгованість за Кредитним договором у загальній сумі 23 100,00 грн, з яких: заборгованість по кредитному договору: 9 000,00 грн основний борг; 7 170,00 грн проценти; 810,00 грн комісія за надання; 1 620,00 грн комісія за обслуговування; 4 500,00 грн неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 26.08.2024 по 27.12.2024 року. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, відповідно до п. 6 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суд встановив, що Кредитний договір укладено за допомогою ІТС, частиною якої є офіційний вебсайті Товариства у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір підписано з боку відповідача одноразовим ідентифікатором, що отриманий нею на її фінансовий номер, зазначений при реєстрації, що відповідає приписам п. 6 ст. 3 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 12 ч. 1 ст. 1, ст.17 Закону «Про електронні довірчі послуги». Отже, оскільки Кредитний договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». На виконання Кредитного договору Товариство надало відповідачу кредит в сумі 9 000,00 грн. Кредит надано через платіжну систему платіжного провайдера, що надає послуги позивачу. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved