Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

26 лютого 2026 року Хаджибейським районним судом міста Одеси ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біір Проперті» (далі-ТОВ «Біір Проперті», орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради (далі-орган опіки та піклування Київської РА ОМР, [PERSON] про визнання недійсним договору позики, та за зустрічним позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Біір Проперті», орган опіки та піклування Київської РА ОМР, про зобов`язання вчинити дії. Вказаним рішенням суду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Біір Проперті», орган опіки та піклування Київської РА ОМР, про визнання недійсним договору позики залишені без задоволення, проте в резолютивній частині рішення судом не були розглянуті зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Біір Проперті», орган опіки та піклування Київської РА ОМР, про зобов`язання вчинити дії. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. У вересні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ТОВ «Біір Проперті», орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про зобов`язання вчинити дії. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 12 березня 2021 року між ТОВ «Біір Проперті» та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого останній отримав у позику 2000000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2065 від 12 березня 2021 року. Вказувала, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «Біір Проперті» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначила, що з матеріалів вказаної справи вбачається, що [PERSON] в період з квітня 2021 року по лютий 2022 року частково повернув ТОВ «Біір Проперті» грошові кошти у розмірі 879500,00 грн., але з березня 2022 року припинив виконання своїх зобов`язань за договором позики від 12 березня 2021 року. Оскільки, [PERSON] припинив виконувати свої обов`язки за умовами договору позики від 12 березня 2021 року, то у подальшому між нею та ТОВ «Біір Проперті» було укладено договір поруки стосовно зобов`язання [PERSON] перед ТОВ «Біір Проперті» по договору позики від 12 березня 2021 року. Стверджувала, що визнання недійсним договору позики, укладеного 12 березня 2021 року між ТОВ «Біір Проперті» та [PERSON] впливає на її права і обов`язки, як поручителя за умовами договору поруки. Посилаючись на порушення її прав, [PERSON] просила суд зобов`язати [PERSON] повернути на користь ТОВ «Біір Проперті», отримані ним за умовами договору позики від 12 березня 2021 року грошові кошти у повному обсязі (т.2 а.с.44-47). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2023 року вищевказану цивільну справу було передано до Київського районного суду м. Одеси за підсудністю (т. 1 а.с. 20). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2023 року позов залишений без руху та наданий строк для усунення недоліків (т.1 а.с.36). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2024 року саправа прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с.41) Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 січня 2024 року вищевказану цивільну справу було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю (т.1а.с. 91). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2024 року, справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М. Справа отримана суддею 23 лютого 2024 року. Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року вищевказану справу було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 98). Ухвалою суду від 26 березня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради (т. 1 а.с. 142-143). Ухвалою суду від 13 червня 2024 року відмовлено в прийнятті заяви відповідача про визнання позову (т. 1 а.с.110-113, 222). Ухвалою суду від 13 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] (т. 1 а.с. 224-225). Ухвалою суду від 13 червня 2024 року позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Біір Проперті», орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про зобов`язання вчини певні дії було залишено без руху у зв`язку з невиконанням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позивачу було надано строк для усунення недоліків, визначених ухвалою суду (т. 1 а.с. 227). Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Біір Проперті», орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про зобов`язання вчини певні дії визнано неподаною та повернуто позивачу (т. 2 а.с. 32). Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року задоволено заяву [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (т.2 а.с.69-70). Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року задоволено заяву [PERSON] про виклик свідків (т.2 а.с.127). Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] (т.2 а.с.129-130). Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року підготовче провадження по справі закрито, справа при значена до судуового розгляду (т.2 а.с.132-133). Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року заява відповідача про виклик свідка та визнання явки обов`язковою залишена без розгляду (т.2 а.с.189-190). Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року клопотання позивачки про визнання зловживання [PERSON] процесуальними правами та залишення без розгляду заяви ТОВ «Біір Проперті» про розподіл судових витрат залишено без задоволення (т.2 а.с.192,193-194). Ухвалою суду від 15 січня 2025 року задоволено заяву ТОВ «Біір Проперті» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (т.3 а.с.26-27). Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року клопотання [PERSON] про зупинення провадження залишено без задоволення (т.3 а.с.45). Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року заяву [PERSON] про винесення окремої ухвали по справі залишено без задоволення (т.3 а.с.72). Ухвалою суду від 01 липня 2025 року клопотання [PERSON] про зупинення провадження залишено без розгляду (т.3 а.с.207). Ухвалою суду від 01 липня 2025 року заяву [PERSON] про залишення без розгляду заперечень третьої особи ТОВ «Біір Проперті» (т.3 а.с.207). Постановою Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2025року ухвала Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 липня 2025 року скасована та справа направлена до суду першої інстанції для розгляду по суті клопотання (т.4 а.с.83-85). Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2026 року заява [PERSON] про залишення без розгляду заперечень третьої особи ТОВ «Біір Проперті» - задоволено, заперечення третьої особи ТОВ «Біір Проперті» - залишені без розгляду (т.4 а.с.104). Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2026 року клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено (т.4 а.с.105). Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, раніше надала клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (т.3 а.с.17-20,96-97,180-181). Представник позивачки за первічним позовом, діюча на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 04 січня 2024 року №3 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи щодо ухвалення додаткового рішення по справі була повідомлена відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Раніше в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Раніше надала додаткові пояснення по справі, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та промови позивача у судових дебатах (т.1 а.с. 69,70,197, т.2 а.с. 95-100, т.3 а.с.83-85,88-90, т.4 а.с.160-161,182-184). Відповідач за первічним та за зустрічним позовом та його представник, діючий за ордером від 03 вересня 2024 року в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи щодо ухвалення додаткового рішення по справі були повідомлені відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Раніше відповідач надав додаткові пояснення у справі, відзив на позов [PERSON] , в якому просив суд відмовити останній в задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі ( т.1 а.с.114-116, т.2 а.с. 42,112-113, т.3 а.с.51-53). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ТОВ «Біір Проперті», діючий на підставі договору про надання правової допомоги №21/11-22 від 22 листопада 2022 року, додаткової угоди від18 жовтня 2023 року, від 22 листопада 2024 року ордеру №1292492 від 17 жовтня 2023 року та за довіреністю від 30 серпня 2024 року в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи щодо ухвалення додаткового рішення по справі були повідомлені відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, надав заяву про відкладення справи. Раніше в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, а також надав письмовіпояснення щодо позову (т.1 а.с.27, 44-52,77, т.2 а.с.3-4,5, 152-154,178-179, 209, 210, 211-212, ). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, діючий на підставі довіреності від 18 березня 2025 року в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи щодо ухвалення додаткового рішення по справі були повідомлені відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, раніше надала заяву, в який вирішинення всіх питань по справі залишила на розгляд суду та просила суд розглянути справу за її відсутністю (т.4 а.с.198,199). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ТОВ «Біір Проперті», орган опіки та піклування Київської РА ОМР, про зобов`язання вчинити дії, слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12 березня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Біір Проперті» було укладено договір позики, за умовами якого ТОВ «Біір Проперті» надало [PERSON] у позику 2000000,00 грн. для придбання житлової нерухомості та пов`язаних з цим витрат, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією №2065 від 12 березня 2021 року (т.1 а.с.6-11,65,211216,217, т.2 а.с.49-54,55,247-248). Відповідно до п.4.1 Договору позики проценти за користування позикой за цім договором не сплачуються. Згідно п.п. 5.1 Договору позики позичальник здійснюватиме погашення позикодавцю позики рівними (або настільки рівними, наскільки це можливо) місячними частинами, починаючи з дати, що наступить через 30 календарних днів після перерахування коштів на рахунок позикодавця. Пунктами 5.2,5.3 Договору позики визначено, що після отримання позики, з метою забезпечення її найшвидшою погашення, позичальник зобов`язується запропонувати до продажу на відкритому ринку належне йому нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Після продажу зазначеного нерухомого майна позичальник зобов`язується повернути позику достроково на протязі 5 банківських днів з моменту отримання коштів від продажу. Позика має бути повністю повернена не пізніше другої річниці підписання цього договору. Відповідно до п. 5.5 Договору позики у випадку якщо позичальник перестає бути працівником позикодавця, позичальник має повернути позику в повному обсязі протягом дванадцяти місяців з дати припинення трудових відносин (т.1 а.с.6-11). Встановлено, що 01 березня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «Біір Проперті» укладено договір поруки №01-03-23 від 01 березня 2023 року , за умовами якого остання, як поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником [PERSON] , зобов`язань за договором позики від 12 березня 2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Біір Проперті», а також несе відповідальність перед кредитором разом з боржником солідарно, в розмірі 1000,00 грн. від загальної суми боргу (т.1 а.с.218-219т.2 а.с.56-57). [PERSON] є фізичною-особою підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру ююридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2 а.с.168). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року, яке набрало законної сили, задоволені позовні вимоги ТОВ «Біір Проперті» до [PERSON] , [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Біір Проперті» суму боргу за довогором позики у розмірі 1101500,00 грн., а також стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за договором позики та договором поруки у розмірі 1000,00 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 20050,53 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. (т.2а.с.156-160). Встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року було закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Біір Проперті» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки (т.4 а.с.130-135). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року було закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Біір Проперті» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки закрито (т.4 а.с.137-143). Встановлено, що ухвалою Верховного суду від 26 листопада 2025 року у справі №522/17975/23 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за позовом ТОВ «Біір Проперті» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки (т.4 а.с.144-151). Ухвалою Верховного суду від 26 листопада 2025 року у справі №522/17975/23 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за позовом ТОВ «Біір Проперті» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки (т.4 а.с.152-159). Відповідно до статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки, 12 березня 2021 року між ТОВ «Біір Проперті» та [PERSON] було укладено договір позики від 12 березня 2021 року, то відповідно до ст. 1049 ЦК України останній зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частиною 4 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Як було встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року, з [PERSON] на користь ТОВ «Біір Проперті» було стягнуто суму боргу за довогором позики у розмірі 1101500,00 грн. та було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики та договором поруки у розмірі 1000,00 грн. (т.2а.с.156-160). Закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою. Наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача сплатити заборгованість. Відповідно до ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц зазначила, що після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів, боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася. Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите. У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту. Наявність рішення суду про стягнення заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача сплатити заборгованість. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що [PERSON] в обгрунтування своїх позовних вимог не надала суду належних та допустимих доказів порушення свого права. Верховний Суд у постанові від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 зазначив, що відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Таким чином, дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог, які розглядаються, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ТОВ «Біір Проперті», орган опіки та піклування Київської РА ОМР про зобов`язання вчинити дії, тому в рішенні суду необхідно зазначити про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ТОВ «Біір Проперті», орган опіки та піклування Київської РА ОМР, про зобов`язання вчинити дії, у зв`язку з чим у даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення суду.

Outcome: dismissed