Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у відношенні його малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] ; - призначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позивачка зазначила, що 15.05.2015 її донька - [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського управління юстиції, актовий запис №242. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] . Однак, шлюбні стосунки вони припинили з серпня 2017 року через різні погляди на життя, права і обов`язки подружжя, несхожість характерів та 06.11.2017 року рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Аліменти дитині не сплачував та не сплачує, жодним чином дитині не допомагав та не допомагає, не турбувався та не турбується про неї. 15.12.2024 [PERSON] (донька позивачки) померла. За життя матері дитина була вимушена проживати разом з нею в антисанітарних умовах та була очевидцем зловживання алкоголем зі сторони як матері так і батька, який в свою чергу, не надавав ніякої допомоги. Він не сприяв розвитку дитини, погіршував її моральний, духовний та фізичний стан. Відповідно, коли дитині згадують батька вона отримує стрес, категорично проти будь-яких контактів з ним і її бабусею ( [PERSON] ). Після смерті [PERSON] дитина залишилась під наглядом бабусі (матір померлої [PERSON] ) [PERSON] , яка її повністю пролікувала, забезпечила можливість підтримувати гігієну, купила дитині всі необхідні нові речі, шкільні приладдя та забезпечила всім для навчання, дитина навчається дистанційно у гімназії № 61 м. Миколаїв. Відповідач досі не цікавиться життям своєї доньки: процесом навчання, станом здоров`я, не надає грошей чи іншого утримання, необхідного для забезпечення інтересів дитини. Позивачка стверджує, що між нею та її онукою з народження сформувались доброзичливі стосунки про яку вона дбає і піклується, що фактично здійснювала весь час, які підтримуються і зараз, оскільки бабуся фактично є єдиною рідною людиною для малолітньої дитини, яка про неї дбає, виховує її та забезпечує всім необхідним, в той час як батько лише ухиляється від своїх обов`язків піклуватись про неї. Востаннє позивачка бачила відповідача за адресою: [ADDRESS] , оскільки на початку війни винаймала дочці та онучці квартиру, де відповідач періодично проживав разом з ними. Будь-які інші відомості щодо місця перебування, проживання відповідача стороні позивача не відомі, оскільки будь-яких стосунків з ним не підтримує. Вважає, що наведені обставини є достатньою підставою позбавлення судом батьківських прав [PERSON] та призначення її опікуном. Відзив на позовну заяву Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався. Письмові пояснення третьої особи Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Хаджибейська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, правом подання письмових пояснень не скористалась. Процесуальні дії та рух справи До Київського районного суду м. Одеси 02.06.2025 надійшов вказаний позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Дідик С.В. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Скриль Ю.А. Згідно з відомостями ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області від 11.06.2025 №5188/7479, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим/знятим з реєстрації в м. Одеса та Одеській області не значиться. Згідно з матеріалами справи, останнім відомим місцем проживання відповідача: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.06.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 21.07.2025. Через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, а також відсутність висновку органу опіку та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відповідача, підготовче засідання відкладене на 18.09.2025 (у період з 07.08.2025 по 05.09.2025 головуюча суддя у справі перебувала у щорічній відпустці). Поштове відправлення з повісткою про виклик у підготовче засідання на 21.07.2025 повернулось на адресу суду з відміткою від «адресат відсутній за вказаною адресою». У підготовче засідання 18.09.2025 відповідач не з`явився, поштове відправлення повернулось до суду проставленими одночасно двома відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Висновок органу опіку та піклування до суду не надійшов. Підготовче провадження відкладене на 22.10.2025, яке за заявою представника позивача адвоката Дідик С.В. відкладене на 03.12.2025 через неготовність висновку органу опіки та піклування. Підготовче засідання від 03.12.2025 за заявою представника позивачки адвоката Дідик С.В. через неготовність висновку органу опіки та піклування відкладене на 15.01.2026. З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, суд 03.12.2025 на офіційному веб-сайті «Судова влада» розмістив оголошення про виклик [PERSON] про підготовче засідання, призначене на 15.01.2026. Від представника позивачки надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання 15.01.2026 , при цьому повідомила, що 14.01.2026 відбулось засідання органу опіки та піклування, однак текст висновку не виготовлений. Підготовче засідання відкладене на 05.02.2026. 03.02.2026 через систему «Електронний суд» звернувся представник позивачки з клопотанням про витребування доказів, а саме висновку органу опіки та піклування щодо доцільності призначення позивачки опікуном неповнолітньої дитини. 04.02.2026 від представника позивачки надійшло клопотання про долучення доказів, а саме висновку органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради щодо доцільності позбавлення батька батьківських прав. Також, 04.02.2026 від до суду представника позивачки [PERSON] - адвоката Дідик С.В. заява про розгляд справи без участі, та до цього клопотання долучене уточнена клопотання про витребування доказів: а саме висновокоргануопіки та піклування У судовому засіданні 05.02.2026 суд задовольнив клопотання, та ухвалою від 05.02.2026 витребував Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування належним чином оформлене та обґрунтоване подання щодо доцільності призначення позивачки [PERSON] опікуном над її малолітньої онукою [PERSON] з обов`язковим наведенням вмотивованих аргументів щодо запропонованої особи опікуна. Підготовче провадження відкладене на 05.03.2026. З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, судом 06.02.2026 на офіційному веб-сайті «Судова влада» розміщено оголошення про виклик у судове засідання на 05.03.2025. 02.03.2026 від представника третьої особи органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради надійшло клопотання про долучення доказів, а саме поданняоргану опіки та піклування від 27.02.2026 № Г-794. Висновок долучений до матеріалів справи, представники сторін, присутні у залі не заперечували проти його задоволення. Суд на місці вирішив про долучення вказаного висновку до матеріалів справи. У судовому засіданні 05.03.2026 представник позивача позовні вимоги підтримала, та надала суду пояснення про те, що позивачка ще за життя матері бажала забрати дитину жити до себе, оскільки мати дитини [PERSON] тяжко хворіла і дитині доводилось все це бачити, умови, в яких вони жили майже були антисанітарні. Вони проживали у м. Миколаєві. Однак мати дитини була проти. Коли внаслідок хвороби стан матері дитини [PERSON] погіршився та її забрали до лікарні і поклали у лікарню на стаціонарне лікування, дитина разом з матір`ю перебувала у лікарні, не навчалася, погано харчуалася, доводилося самостійно готувати їжу. Після смерті матері, позивачка (бабуся дитини) забрала [PERSON] жити до себе у м. Одесу, у квартиру своїх батьків за адроесою: [ADDRESS] , де фактично і проживають до цього часу. Під час складання висновку, Служба у справах дітей здійснювала обстеження умов проживання позивачки та дитини саме за цією адресою. Також пояснила суду, що батько на військовому обліку в РТЦК та СП не перебуває, на скільки відомо дані свої не оновлював, після розлучення з дитиною не бачився, матеріально не допомагав, аліменти не сплачував, жодним чином її не забезпечував. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача та відповідно встановлення опіки щодо її онуки покращить їх життя, адже вона зможе представляти її інтереси у будь-яких сферах життя, у тому числі і влаштувати до навчального закладу міста Одеси, щоб дитина могла відвідувати заклад, до цього часу [PERSON] навчається у гімназії міста Миколаєва дистанційно. Представник органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні підтримала позицію, викладену у висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та у поданні про призначення позивачки опікуном неповнолітньої [PERSON] . Також повідомила, що під час опитування дитини, остання повідомила, що їй відомо, що батька звати [PERSON] , який з Днем народження її ніколи не вітав, бачила його дуже давно. На підтвердження наданих пояснень дитини під час її опитування надана для огляду оригінал Протоколу співбесіди від 22.12.2025, проведеної з дитиною головним спеціалістом відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради (копія долучена до матеріалів справи). Відповідач в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, відзиву на позов також не надала. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача про розгляд справи. У судовому засіданні справу розглянуто, надані представниками сторін пояснення, дослідженні докази, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 13.03.2025. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 07.02.20225 Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Донька позивачки [PERSON] з 15.05.2015 перебувала у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрованийЗаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського управління юстиції за актовим записом №242. Під час перебування їх у шлюбу, народилась донька (онука позивачки) [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 260. Отже [PERSON] є онукою позивачки [PERSON] . Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06.11.2017 у справі № 479/800/17 шлюб між донькою позивачки [PERSON] та [PERSON] розірваний. Зі змісту рішення суду вбачається, що дитина [PERSON] на момент розірвання шлюбу проживала разом з матір`ю. [INFO] донька позивачки [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно з наданими представником позивачки у судовому засіданні поясненнями, встановлено, що батько дитини аліменти на утримання доньки ніколи не сплачував та не сплачує, жодним чином дитині не допомагав та не допомагає, не турбувався та не турбується про неї. Відповідно до Протоколу співбесіди від 22.12.2025, проведеної з дитиною головним спеціалістом відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Хаджибейськоїрайонної адміністрації Одеської міської ради, встановлено, що дитина [PERSON] бачила батька дуже давно, знає лише, що його звуть [PERSON] . Також повідомила, що батько жодного разу не привітав її з Днем народження. Відповідно до відповіді від 27.02.2025 № 23, наданої на адвокатський запит представника позивачки адвоката Дідик С., Миколаївська гімназія № 61 Управління освіти Миколаївської міської ради повідомила, що [PERSON] , [INFO] , навчається у вказаному закладі з 01.09.2023, у 2024-2025 навчальному році освітній процес здійснюється з використанням технологій дистанційного навчання. Батько [PERSON] [PERSON] 15.12.2024 повідомив класного керівника дитини про те, що мати дівчинки [PERSON] померла. У свою чергу, позивачка [PERSON] 18.12.2024 повідомила, що її онука [PERSON] проживає разом з нею у [ADDRESS] . При цьому у відповіді на адвокатський запит керівництво навчального запиту повідомило, що класний керівник дитини допомогла бабусі дівчинки [PERSON] з підручниками та робочими зошитами, оскільки на неодноразові прохання бабусі, щоб батько дитини [PERSON] вислав підручники доньці, останній так і не відреагував. Також керівництво навчального закладу повідомило, що станом на 27.02.2025 Мілана регулярно відвідує усі синхронні уроки, якісно виконує домашні завдання, відповідає на поставленні запитання, виконує роботи творчого та пошукового характеру. Бабуся дівчинки регулярно спілкується з класним керівником, піклується про онуку. Батько дитини з грудня 2024 року до вчителів дитини не звертався. Згідно з Висновком Органу опіки та піклування органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.01.2026 № Г-1680 встановлено, що орган і піклування дійшла висновку про наявність ознак систематичного ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, що виражається у тому, що він не спілкується з дитиною в обсязі,необхідному для її нормального самоусвідомлення в дуже важливий для формування її особистості вік; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних нормморалі і не може бути для дитини прикладом та авторитетом; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умови для отримання донькою освіти. [PERSON] не розуміє батьківського обов`язку, не виявляє ніяких батьківських почуттів, не займався та не займається вихованням та утриманням дитини, не замислюється про долю дитини, її майбутнє. Таким чином, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку Подання Органу опіки та піклування органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.02.2026 № Г-794, орган опіки та піклування вважає можливим призначити [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] , при цьому вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] щорічно звітувати перед уповноваженими органами про виконання обов`язків опікуна, а також вживати заходів щодо захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] . У поданні орган опіки та піклування зазначив, що на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, на якій були присутні [PERSON] та дитини [PERSON] , позивачка просила призначити її опікуном над дитиною.Щодо заперечень з боку дитини щодо призначення її опікуном бабусю, подання не містить. Рішення органом опіки та піклування прийнято, виходячи з найкращих інтересів дитини. Оцінка аргументів та Мотиви суду Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі по тексту СК України) при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що дитина [PERSON] з моменту смерті матері, тобто з середини грудня 2024 року, проживає зі своєю бабусею [PERSON] , батько дитини [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини самоусунувся, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує та не допомагає, та навіть не цікавиться чи потребує його донька допомоги, чи забезпечена вона усім необхідним для її розвитку. З`ясовані судом обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази, вказують на свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання. З огляду на викладене, з урахуванням висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батька дитини його батьківських прав, суд, виходячи з найкращих інтересів дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини [PERSON] , оскільки вказане відповідає інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Згідно з ч. 4ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно зі ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України). Згідно із ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 ЦК України). Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ст. 59 ЦК України). Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил). Відповідно до п. 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3). З наведеного вбачається, що підставою встановлення опіки над малолітніми особами є статус сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. За загальним правилом встановлення опіки та піклування належить до компетенції органів опіки та піклування. Випадки встановлення опіки та піклування відносно дітей в судовому порядку визначені наступним чином. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З наведеного вбачається, що встановлення опіки та піклування вирішується судом, коли під час розгляду інших спорів виявляється, що їх наслідком є залишення дітей без батьківського піклування. Згідно із ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавленого батьківського піклування» (далі - Закону) діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування. Оскільки мати дитини померла, і в даному випадку наявні підставі для позбавлення його батька [PERSON] батьківських прав, [PERSON] набуває статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Таким чином, суд вважає, що для призначення судом опікуна повинна існувати сукупність двох обставин, а саме дитина повинна бути позбавлена батьківського піклування та наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном. Суд, встановивши фактичні обставини справи, бере до уваги подання орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради щодо можливого призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] , виходячи з найкращих інтересів дитини, дійшов висновку про необхідність встановлення над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , опіки, призначивши опікуном її бабусю [PERSON] . Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам у справі положення ст. 169 СК України, відповідно до якої батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про їх поновлення до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved