Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №7902579 від 04.04.2023 у розмірі 11 732,00 грн., з яких: 2 800,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 8 400,00 грн. прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом, 532,00 грн. прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту, а також судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що 04.04.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено Договір про споживчий кредит №7902579, згідно з умовами якого [PERSON] отримала 2 800 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені Кредитним договором, однак зобов`язання за кредитним договором відповідачем виконано не було, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою суду від 13.01.2026 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з клопотанням про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка[PERSON] до судового засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позовні вимоги визнає частково в розмірі 7 210,00 грн., просила врахувати її статус студентки на момент укладення договору та поточну відсутність офіційної роботи, зменшити розмір нарахованих відсотків та штрафів. Розгляд справи здійснювати без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Судом встановлено, що 04.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та[PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №7902579,у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора R93303. Отже, відповідачці[PERSON] було надано кредит у сумі 2 800 грн., строком на 105 днів з 04.04.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 19.04.2023 (рекомендована дата платежу), поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем закінчення пільгового періоду і закінчується 18.07.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Щодо тіла кредиту. Згідно з п. 2.1. Договору, Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Відповідачкою не заперечувався факт отримання грошових коштів від ТОВ «МІЛОАН» в розмірі 2 800 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідачкою [PERSON] не сплачувалась заборгованість по тілу кредиту, тому підлягає стягненню тіло кредиту у розмірі 2 800,00 грн. Щодо процентів за користування кредитом. Згідно з п. 1.5.2, 1.5.3., проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 840,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 7 560,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Таким чином, проценти за користування кредитом становлять 8 400,00 грн. (2 800 грн. х 15 днів х2% = 840,00 грн.) + (2 800 грн. х 90 днів х3% = 7 560 грн.) Розмір процентів за користування кредитними коштами був визначений сторонами договору за їх взаємною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України, при цьому волевиявлення сторін на укладення та підписання договору було усвідомленим і добровільним. Відповідачка, укладаючи кредитний договір, мала можливість самостійно обрати будь- яку фінансову установу для отримання кредиту, оцінити запропоновані умови кредитування та зважити на можливість їх виконання з огляду на своє фінансове становище. За таких обставин відсутні підстави вважати, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності. Щодо комісії. Відповідно до п. 1.5.1. Договору, комісія за надання кредиту: 532,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Отже, комісія за надання кредиту у розмірі 532,00 грн. підлягає стягненню. Щодо правонаступництва. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 26.07.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ -КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення прав вимоги 101-МЛ від 26.07.2023 відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ФК «КРЕДИТ -КАПІТАЛ» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №7902579 від 04.04.2023 у розмірі 11 732,00 грн. Отже, ТОВ «ФК «КРЕДИТ -КАПІТАЛ» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором №7902579 від 04.04.2023, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2 422,40 грн. Також вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До матеріалів справи позивачем долучено Договір про надання правової (правничої) допомоги №01/07 від 01.07.2025, акт №Д/9927 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 12.11.2025, детальний опис наданих послуг до акту №Д/9927 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 12.11.2025, ордер на надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Як встановлено із наданих представником позивача доказів, на складання позову та вивчення матеріалів справи у адвоката зайняло 06 год. 30 хв., при цьому, складання документів такого змісту для професійного адвоката не є складним процесом. Суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо консультування клієнта, узгодження правової позиції, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. Враховуючи вищезазначене, на думку суду, вартість витрат на правничу допомогу у заявленій сумі 8 000 грн. є вочевидь завищеною, що не відповідає критеріям розумності, співмірності, а тому підлягає зменшенню та стягненню у розмірі 2 000,00 грн, з урахуванням складності справи, наданих адвокатом послуг та витраченим часом. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Outcome: approved