Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

І. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 07 листопада 2024 року, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», позивач [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1, [PERSON] ), [PERSON] (далі відповідач-2, [PERSON] ), третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик Олександра Євгенівна (далі третя особа), про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Частка [PERSON] в праві спільної часткової власності становить 9/20, [PERSON] 9/20, [PERSON] - 2/20. Після смерті батька [PERSON] , його син відповідач [PERSON] отримав 08.06.2021 року свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до якого, йому на праві власності належить 9/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. В свідоцтві про право на спадщину за законом зазначено, що згідно експлікації до схеми розташування будівель та споруд, яка міститься у технічному паспорті на домоволодіння [ADDRESS] , назви будівель і споруд, а також літера або номер за планом, наступна: Житловий будинок А-2, підвал а, прибудова а1-2, а3,а4,а5, прибудова житлова а2, сходи а7,а14, прибудова а13, ганок а11, а12, сарай б2, Ж-1, гараж з оглядовою ямою В-1, Г-1, вбиральня Д, У, огорожа «1, №2, а також зазначений б/пг погріб. Позивач зазначає, що відомості зазначені в свідоцтві про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 08.06.2021 рок, а саме щодо наявності в складі домоволодіння погреба б/пг є помилковими і стало підставою для безпідставного звернення [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення сервітуту на земельній ділянці позивача, кадастровий номер 0710100000:22:073:0040, що порушує її право на вільне володіння та розпорядження належним на праві власності майном. А тому вважає що відомості щодо погреба б/пг мають бути виключені за складу спадкового майна. Стверджує, що в технічному паспорті за 2021 рік виготовленому на замовлення [PERSON] згадка про підвал б/пг з`являється вперше. Будь яких згадок про нього до 2021 року немає, що стверджується матеріалами інвентарної справи на спірне домоволодіння. Вважає, що будь якого права на неіснуючий підвал у [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] немає, так як він не міг здійснювати його будівництво. І як наслідок, твердження відповідача, що неіснуючий підвал б/пг є його власністю є надуманим і не заслуговує на увагу. Також вказує, що існування погребу б/пг у формі ями утвореної із залишків фундаменту як підпірної стіни без основної будівлі неможливе. Таким чином, позивач вважає, що в зв`язку з відсутністю в складі домоволодіння [ADDRESS] погреба б/пг, свідоцтва про прав на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик О.Є. 08.06.2021 року [PERSON] підлягає скасуванню в частині складу спадкового майна, шляхом виключення зі складу спадкового майна погреба б/пг. Просить суд визнати частково недійсним свідоцтво про прав на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик О.Є. 08.06.2021 року [PERSON] в частині складу спадкового майна, шляхом виключення зі складу спадкового майна погреба б/пг (т. 1 а.с. 1-7). 1.2. Позиція відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив повністю. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що він правомірно успадкував спірну частину домоволодіння, в тому числі і погріб б/пг, існування якого підтверджено матеріалами технічної інвентаризації. Також відповідач [PERSON] зробив заяву про застосування строку позовної давності (т. 1. а.с. 152-154). 1.3. Позиція відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] письмового відзиву на позов не подала. 1.4. Позиція третьої особи Третя особа - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик О.Є. письмових пояснень на позов не надала. 1.5. Позиція учасників справи у судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги заперечили та просили суд відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечила. Третя особа у судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила. ІІ. Мотивувальна частина. Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року №161/6612/17 затверджено мирову угоду, яка укладена 10 жовтня 2018 року у м. Луцьку між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , наступного змісту: « [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з одного боку, [PERSON] , який зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з іншого боку, разом - Сторони, обговоривши між собою предмет позову, що перебуває на розгляді Луцького міськрайонного суду Волинської області, і виходячи з того, що [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду даного спору укладенням мирової угоди між Сторонами на наступних умовах: 1. Визначити, що [PERSON] на праві власності належить частина господарської будівлі Сараю літньої кухні Б-1 та частина сараю б1, які розташовані в [ADDRESS] згідно Схеми поділу господарської будівлі, яка є Додатком № 1 до мирової угоди, а саме: -приміщення Б-1/2, площа основи 13,82 м2; -приміщення б1/2, площа основи 5,43 м2. 2. Визначити, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить частина господарської будівлі Сараю літньої кухні Б-1, частина сараю б1, тамбур б, сарай б2, які розташовані в [ADDRESS] згідно Схеми поділу господарської будівлі, яка є Додатком № 1 до мирової угоди, а саме: -приміщення Б-1/1, площа основи 39,86 м2; -приміщення б1/1, площа основи 4,33 м2; -тамбур б, площа основи 4,98 м2; -сарай б2, площа основи 5,53 м2. 3. Сторони домовились, що всі судові витрати по справі, які були здійснені кожним учасником справи, залишаються за сторонами підлягають розподілу за правилами Глави 8 «Судові витрати» Розділу І «Загальні положення» ЦПК України. Дана мирова угода складена в п`яти екземплярах, по одному для кожної із Сторін і для Луцького міськрайонного суду Волинської області. Мирова угода набуває законної сили після її визнання Луцьким міськрайонним судом Волинської області. Наслідки закриття провадження в справі, передбачені ч. 2 ст. 256, 207, 208 ЦПК України нам відомі.» (т.1 а.с.59-60). [PERSON] помер [INFO] і єдиним його спадкоємцем за законом є син [PERSON] (відповідач-1) (т. 1 а.с. 184-185). Відповідач [PERSON] (донька [PERSON] ) у встановленому порядку відмовилася від своєї частки у спадщині (т. 1 а.с. 188). 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик О.Є., з врахуванням застереженої нотаріусом дописки, відповідачу-1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 9/20 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно експлікації назва будівель та споруд, а також літера або номер за планом, наступна: житловий будинок А-2, підвал а, прибудова а1-2, а3, а4, а5, прибудова житлова а2, сходи а7, прибудова а13, ганок а11, а12, сарай б2, Ж-1, гараж з оглядовою ямою В-1, Г-1, вбиральня Д, Е, огорожа №1, 2, б/пг погріб (т. 1 а.с.159-зворот, 215). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за відповідачем-1 зареєстроване право власності на 9/20 житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, який виготовлений 21 травня 2021 року КП «Волинське обласне БТІ», до складу домоволодіння за адресою [ADDRESS] , включений погріб б/пг, рік побудови 1960 (т. 1 а.с. 158-зворот). 2.2. Позиція суду. 2.2.1. Щодо позовних вимог до відповідача [PERSON] . З матеріалів справи слідує, що оскаржуване свідоцтво видано лише на ім`я відповідача [PERSON] , який набув право власності на 9/20 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщині, свідоцтво нотаріусом на неї не видавалося, а тому вона не є учасником спірних правовідносин та належним відповідачем у цьому спорі. У зв`язку з вищенаведеним, у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] слід відмовити у зв`язку з її неналежністю, як відповідача. 2.2.2. Щодо позовних вимог до відповідача [PERSON] . Статтею 186 ЦК України визначено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У частині першій статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до частини першої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У статті 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Зі змісту позову слідує, що позивач вважає, що оскаржуваним свідоцтвом приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик О.Є. від 08 червня 2021 року, з врахуванням застереженої нотаріусом дописки, за відповідачем [PERSON] визнано право власності на б/пг погріб, який є господарською спорудою, що належить до домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Суд вважає, що такі твердження позивача є помилковими, оскільки оскаржуваним свідоцтвом не визнавалося право власності відповідача [PERSON] конкретно на будь-яку приналежну до житлового будинку господарську будівлю чи споруду, в тому числі на спірний «б/пг погріб». Так, свідоцтво видано на 9/20 часток житлового будинку і наведена його експлікація згідно технічного паспорту, а саме житловий будинок А-2, підвал а, прибудова а1-2, а3, а4, а5, прибудова житлова а2, сходи а7, а14, прибудова а13, ганок а11, а12, сарай б2, Ж-1, гараж з оглядовою ямою В-1, Г-1, вбиральня Д, Е, огорожа №1, 2, б/пг погріб, загальна площа 278,2 кв.м., житлова площа 159,6 кв.м. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься реєстраційний запис про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2379866607101, з аналогічним описом всього житлового будинку. Слід зазначити, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] наразі перебуває у спільній частковій власності сторін, без проведення поділу (виділу) в натурі. Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року №161/6612/17, слід розуміти таким чином, що нею фактично здійснено розподіл частини господарських приміщень та споруд між співвласниками, але «б/пг погріб» не був предметом судового розгляду цієї справи. Отже, оскаржуване свідоцтво нотаріуса не породжує для відповідача [PERSON] жодного права власності конкретно на господарську споруду, яка позначена як «б/пг погріб», оскільки видаючи це свідоцтво нотаріус не визначав, що саме входить до 9/20 часток цієї особи у спірному житловому будинку. Визначення конкретного переліку майна, яке входить до складу частки кожного співвласника можливе лише під час здійснення поділу або виділу в натурі (ст.ст. 364, 367 ЦК України), або під час передачі у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає частці співвласника у праві спільної часткової власності (ч. 3 ст. 358 ЦК України). Позивач фактично помилково ототожнює наведення у свідоцтві відомостей про технічні характеристики житлового будинку, а саме в частині його опису згідно технічного паспорту, з визначенням співвласнику в натурі конкретної частини спільного майна, в тому числі і конкретних господарських будівель та споруд. З наведених вище підстав, оскільки оскаржуване позивачем свідоцтво про право на спадщину за законом не породжує для відповідача [PERSON] право власності в натурі на якусь конкретну частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] , або його приналежність, в тому числі і на господарську будівлю, позначену на технічній інвентаризації як «б/пг погріб», у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed