Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

12.02.2026 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким просить розірвати шлюб, укладений між ним, [PERSON] , та [PERSON] , який був зареєстрований Ізмаїльським ВДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеській області ПМУМЮ (м. Одеса), актовий запис про шлюб № 212 від 10 червня 2023 року в Книзі реєстрації шлюбів. Свої вимоги мотивує тим, що стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, він та дружина проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. У шлюбі мають дочку [PERSON] , [INFO] . Примирятись з відповідачем не буде, заперечує проти надання строку на примирення. 13 лютого 2026 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Через АТ «УКРПОШТА» було надіслано відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з додатком. 17.02.2026 року до суду надійшла заява від [PERSON] , якою вона позовні вимоги визнає, не заперечує поти розірвання шлюбу. Строку для примирення не потрібно, разом з позивачем не мешкає, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 10.06.2023 року, який зареєстрований Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про шлюб № 212. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 06.02.2026, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис про народження №90. Судом встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, на протязі тривалого часу однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею ст. 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved