Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

19 лютого 2026 року ТОВ «Коллект центр» в особі директора Марії Ткаченко звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором №010/0871/82/0312085 від 22.08.2016 року у розмірі 19604,69 грн. та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Позов мотивує тим, що 22.08.2016 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №010/0871/82/0312085, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 1000,00 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. 20.09.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальні «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальника в тому числі за договором №010/0871/82/0312085 від 22.08.2016 року. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №28-12/2022 від 28.12.2022року, в тому числі за Договором №010/0871/82/0312085 від 22.08.2016 року. Через порушення позичальником своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ним утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. Ухвалою судді від 20 лютого 2026 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстрації,в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.08.2016 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №010/0871/82/0312085, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 1000,00 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. 20.09.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальні «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальника в тому числі за договором №010/0871/82/0312085 від 22.08.2016 року. 28.12.2022 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальні «Коллект Центр» було укладено Договір № 28-12/2022, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальника в тому числі за договором №010/0871/82/0312085 від 22.08.2016 року. У відповідності до п.1) ч.1 ст. 512, ч.1 ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як зазначено позивачем у позові і проти чого не надано заперечень відповідачем, первісний кредитор надав обумовлені договорами кошти, отже свої зобов`язання за договором виконав. Натомість, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 19604,69 грн., з яких: 12624,48 грн, - заборгованість за основним зобов`язанням; 4202,39 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 2206,09 грн. інфляційні збитки; 571,73 грн. нараховані 3% річних. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст.ст. 546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого неустойкою. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості обґрунтованими та ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №010/0871/82/0312085 від 22.08.2016 року у розмірі 19604,69 грн. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 гривень, що понесені та документально підтверджені позивачем,відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України підлягають компенсації за рахунок відповідача. Також за правилами ч.1, п.1) ч.3 ст. 133, ч.2 ст. 137, п.1) ч.2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача інші судові витрати пов`язані з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 гривень. Підстав для зменшення такої суми витрат, чи невідповідність її розміру критерію розумності, співмірністю із складністю справи та проведеним обсягом робіт, в ході судового розгляду встановлено не було. На підставі викладеного і

Outcome: approved