Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.05.2023 року у розмірі 14 798,02 грн та судовий збір у розмірі 3328, 00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує умови вищевказаного договору. Ухвалою судді від 20 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, у зв`язку з чим, суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.05.2023 року між АТ «Універсал банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом із Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг, щодо продуктів monodank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, які розміщенні на сайті банку, тарифами складають договір про надання банківських послуг. Відповідачка просить встановити кредитний ліміт на суму зазначену у мобільному застосунку. Також у анкеті-заяві [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Погодилась з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого в мобільному застосунку договір набуває чинність. АТ «Універсал банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до довідки про наявність рахунку від 04.01.2026 [PERSON] було відкрито рахунок, тип рахунку: картка чорна, валюта рахунку: гривня, статус картки активна до 05/28. Довідкою про розмір встановленого ліміту від 04.01.2026 підтверджено, що [PERSON] 15.05.2023 встановлена сума кредитного ліміту 5 000 грн, який 21.11.2023 було збільшено до 15 000 грн та 19.11.2025 зменшено до 14 800 грн. Випискою за договором від 04.01.2026 підтверджується, що [PERSON] отримала грошові кошти від банку, якими користувалася. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконала зобов`язань та вчасно не повернула банку грошові кошти. Загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за договором станом на 04.01.2026 року становить 14 798,02 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 14 798,02 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, достатніми, оскільки вони підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості. Враховуючи, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання, умови договору не виконала, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 3328,00 грн.

Outcome: approved