Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», звернулося до Шевченківського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 920,86 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника, у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 18 березня 2025 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує слухати справу за відсутності Відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. В ході судового розгляду встановлено, що 07.09.2017 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа-Банк» кредитний договір (угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії) (далі договір) на підставі оферти на укладення угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії [PERSON] , яка акцептована АТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов договору мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200 000 грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами (п. 2.1). Право Вимоги вважається відступленим Фактору з моменту підписання цього Договору В день підписання цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстра Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору (п. 2.3). 22 лютого 2021 року АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» підписали акт приймання-передачі Реєстру Боржників від «22» лютого 2021 року до Договору Факторингу №1 від 22.02.2021 року, відповідно до якого у відповідності та на виконання Договору факторингу №1 від 22.02.2021 р. Клієнт передав, а Фактор отримав Право Вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку № 1-1 до Договору. Клієнт передав, а Фактор прийняв згідно з вимогами п. 2.3.1 Договору Реєстр Боржників Клієнта від 22.02.2021 року на компакт-диску, складений за формою згідно із Додатком № 1-2 до Договору. Згідно з витягом з додатку до договру факторингу № 1 від 22.02.2021 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами) ТОВ «ФК Форт» отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором №ССNG-630718428 від 11.09.2017 у загальному розмірі 30 920,86, яка складається з 25 505,28 грн. залишок по тілу кредиту, 5 415,58 грн. залишок заборгованості за штрафами та санкціями. 23.02.2021 між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 01-23-02/21, відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами (п. 2.1). Право Вимоги вважається відступленим Фактору з моменту підписання цього Договору В день підписання цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстра Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору (п. 2.3). 23.02.2021 ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від «23» лютого 2021 року до Договору Факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 року, відповідно до якого У відповідності та на виконання договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 р. (надалі - Договір) Клієнт передав, а фактор отримав права вимоги, детальний опис складових якого наведений у Додатку № 1-1 до Договору. Клієнт передав, а Фактор прийняв згідно з вимогами пю 2.3.1. Договору Реєстр Боржників Клієнта від 23.02.2021 року на компакт-диску, складений за формою згідно із Додатком № 1-2 до Договора. Згідно з виписки з додатку до договру факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором № ССNG-630718428 від 11.09.2017 у загальному розмірі 30 920,86, яка складається з 25 505,28 грн. залишок по тілу кредиту, 5 415,58 грн. залишок заборгованості за штрафами та санкціями. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № ССNG-630718428 від 11.09.2017, наданим позивачем заборгованість [PERSON] станом на 11.02.2021 становить 30 920,86 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] уклав договір № ССNG-630718428, шляхом пропозиції останнього (оферти) на укладення такого договору, яка підписана власноручним підписом відповідач та акцептуванням оферти Банком, чим відповідач підтвердив свою згоду на укладення договору та з усіма їх умовами, що підтверджує факт досягнення сторонами згоди щодо істотних умов правочинів, як того вимагають положення статті 638 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 1050 ЦК України). Суд встановив, що первісний кредитор надав кредит [PERSON] кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на його рахунку, тобто виконали свої зобов`язання з надання коштів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом встановлено, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № ССNG-630718428, відповідно до договорів факторингу, а тому, з останньої дати відступлення прав вимоги (23.02.2021) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» стало виключним та єдиним кредитором за вказаними кредитними договорами. З розрахунку, наданих позивачем вбачається, що [PERSON] має заборгованість: за кредитним договором № ССNG-630718428 станом на 22.02.2021 в сумі 30 920,86 грн. Отже, первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування, однак в порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявленої позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості за договорами. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підставдля стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у розмірі 30 920,86 грн. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., який підлягає стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved