Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 14 листопада 2003 року в Звиняцькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 07. В шлюбі у сторін народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом декількох останніх років стосунки з чоловіком поступово погіршувались, почали виникати сварки та непорозуміння у сім`ї, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та відсутності бажання будувати сімейні стосунки. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тому позивачка просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 листопада 2003 року в Звиняцькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом декількох останніх років стосунки з чоловіком поступово погіршувались, почали виникати сварки та непорозуміння у сім`ї, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та відсутності бажання будувати сімейні стосунки. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved