Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача в користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №1021395 від 26.09.2023 в розмірі 17907,98 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн, посилаючись на те, що 26.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №1021395, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці грошові кошти у розмірі 3000 грн. Відповідач зі свого боку не виконала умови кредитного договору. Між ТОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №21062024 від 21.06.2024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі, за кредитним договором, що укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачкою. Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 28.01.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить справу слухати у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Належно повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідач не подала. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечував. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. 26.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір №1021395 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором К931, що був надісланий на її номер мобільного телефону. За умовами договору товариство надало відповідачці кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 Договору). Сума кредиту 3000 гривень. Строк кредиту 360 день. Періодичність зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні дати повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору (п.1.3, 1.4 Договору). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти. Стандартна процента ставка становить 2,2% за день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього Договору. (п.1.5, 1.5.1 Договору). Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти № [NUMBER] . Дата надання кредиту 26.09.2023 або 27.09.2023 (п. 2.1,2.2 Договору). Проценти, що нараховуються за договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. Графіком платежів за договором №1021395 доведено до відома відповідачки графік погашення заборгованості, інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. Згідно інформації, наданої 22.03.2026 АТ КБ «УніверсалБанк» на ім`я [PERSON] банком емітовано карту № [NUMBER] , на яку 26.09..2023 було зараховано кошти в сумі 3000 грн. Між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 21.06.2024 укладено Договір факторингу №21062024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до боржників у Реєстрі боржників, про що також був складений акт приймання-передачі реєстру божників від 21.06.2024. Право вимоги переходить до фактора після підписання сторонами акту приймання передачі реєстру боржників за формою додатку 2 цього договору та виконання Фактором вимог пункту 7.2 договору (п.6.2.3). Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 договору, сторони домовилися, що фінансування (ціна договору) складає 2 479 762, 78 грн., яка сплачується протягом двох робочих днів з дня підписання договору. Відповідно до платіжної інструкції №3392 від 21.06.2024 на виконання умов договору факторингу №21062024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Селфі Кредит» 2 479 762, 78грн. Згідно реєстру боржників договору факторингу №21062024 від 21.06.2024, у такому зазначено боржник [PERSON] , заборгованість на загальну суму 17907,98 грн. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачкою [PERSON] 26.09.2023 було укладено договір №1021395 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який відповідачем підписано електронним підписом. Факт видачі кредиту підтверджується інформацією наданою АТ КБ «УніверсалБанк». Відповідач належним чином не виконала умов договору, допустила виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернула. Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів за його користування від позичальника за договором №1021395 про надання споживчого кредиту. Згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед позивачем становить 17907,98 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 2999,98 грн., заборгованість за процентами 14908 грн. Відповідач не надала суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості або ж її відсутності. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком заборгованості, який надано суду та відповідачем не спростована, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що за договором факторингу право вимоги до відповідач [PERSON] за кредитним договором перейшло до ТОВ «Кредит-Капітал», що підтверджується договором факторингу, додатками до нього та платіжним дорученням, з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість, яка, відповідно до розрахунку позивача, становить 17907,98 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 2999,98 грн, заборгованість за процентами 14908 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 662, 40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, однак суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем, в тому числі на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у загальному розмірі 8000 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у даній справі в розмірі 3000,00 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved