Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. У січні 2026 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла за підсудністю позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] , в якій просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № LM529295032 від 03.08.2024 року у розмірі 18 035,96 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.08.2024 року між ТОВ "Оптимальні кредити" та [PERSON] було укладено кредитний договір № LM529295032 на суму 5601,00 гривень, у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора NYBM-5944. Саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю в якій надано кредит, строк та умови користування кредитними коштами, розміру і типу відсоткової ставки. Згідно умов кредитного договору первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 5601,00грн., шляхом перерахування через банк-провайдер. 02.10.2024 між ТОВ "Оптимальні кредити" та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № ОК-ТП/2. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № б/н від 02.10.2024 року за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі визначеному у реєстрі прав вимоги. Підтвердженням факту передачі грошових коштів у розпорядження ТОВ "Оптимальні кредити" зі сторони ТОВ «Таліон Плюс» згідно договору факторингу 1 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі прав вимоги №б/н від 02.10.2024 року до договору факторингу №1, є повідомлення про сплату фінансування згідно реєстру прав вимоги № б/н від 02.10.2024р. 28.05.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №28/0525-01, на виконання якого підписано реєстр прав вимоги №1 від 28.05.2025 року до договору факторингу №2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. Підтвердженням факту передачі грошових коштів у розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» зі сторони ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» згідно договору факторингу 2, саме, за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі прав вимоги №1 від 28.05.2025 року до договору факторингу №2, є платіжна інструкція. 16.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №16/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 16.07.2025р. за договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 20836,46 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників № 1 від 16.07.2025 р. за договором факторингу 3. Посилаються на те, що право вимоги по кредитному договору відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому позивачу на підставі реєстрів прав вимоги, акту прийому-передачі реєстру боржників, які оформлені належним чином та вже після укладення кредитного договору. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" у розмірі 20836,46 грн., яка складається із 5601,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 12434,96 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2800,50 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором, тому просить суд стягнути суму боргу на свою користь, а також вирішити питання розподілу судових витрат. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 30 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить розглядати справи у відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду із відміткою, що адресат «відсутній за вказаною адресат», відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] у розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не надала відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, 03.08.2024 року ТОВ «Оптимальні кредити» та відповідач уклали договір кредитної лінії № LM529295032 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразовим ідентифікатором NYBM (а.с. 10-21). [PERSON] також було підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Оптимальний кредит» до договору № LM529295032 від 03.08.2024 року із зазначенням усіх умов кредитування (а.с. 8, 9). Відповідно до п. 2.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляду кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 5601,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених в договорі, додатках до нього та правилах надання коштів у кредит. Згідно п. 3.1. договору, на момент укладення договору строк дисконтного періоду користування складає 29 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Сторони погодили, що встановлений строк дисконтного періоду може бути продовжено шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови , якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду не обмежена. Відповідно до п. 5.1. кожен окремий транш за договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № [NUMBER] , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту кладення договору. Рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 01.09.2024р., а саме протягом 29 днів від дати отримання першого траншу позичальником (п. 7.1.). Пунктом 11.1 визначено, що договір діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного виконання. Відповідно до паспорту споживчого кредиту вбачається, що ТОВ "Оптимальні кредити" надало кредит [PERSON] в сумі 5601,00 гривень, строк кредитування до 1826 днів (дисконтний період 29 днів, з можливістю продовження та поновлення). Базова процентна ставка 547,50% , тип процентної ставки фіксована. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом за базовою процентною ставкою 8037,58грн., реальна річна процентна ставка 9324,730грн., загальні витрати за кредитом за базовою процентною ставкою 2436,58 грн., (а.с. 8,9). У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 03.08.2024р. зазначено інформацію про позичальника, анкетні дані, фінансовий номер телефону, електронну адресу, сума кредиту, номер банківської картки (а.с. 24). Згідно платіжного доручення № 01dc7437-499f-4a73-95d0-6fc52236bc06 від 03.08.2024 р. ТОВ «Оптимальні кредити» перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 5601,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] (а.с.23). Довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Оптимальні кредити» сформованої 19.06.2025 року підтверджено вчинення [PERSON] дій, з метою отримання кредитних коштів (а.с. 53). Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. 02.10.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № ОК-ТП/2 (а.с. 72-74). Згідно умов цього договору TOB «Оптимальні кредити» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за переліком в Реєстрі прв вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором (п. 2.1. ). За змістом пункту 2.2 договору фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Згідно приписів пункту 3.2. договору, якщо інше не передбачено сторонами в реєстрі прав вимоги, фінансування сплачується фактором клієнту протягом 45 календарних днів з моменту його підписання сторонами. Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання реєстру прав вимоги (п. 4.1.). За умовами пункту 8.3 договору даний договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 02.10.2024 року до договору факторингу між ТОВ «Оптімальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» від 02.10.2024 року № ОК-ТП/2 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на суму 13442,70 грн., тіло кредиту 5601,00 гривень, нараховані відсотки 5041,20 грн., заборгованість по іншим нарахуванням 2800,50 грн. (а.с. 76,77 ). 28.05.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 28/0525-01 (а.с. 79-82). Згідно умов договору ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1. ). Згідно п. 2.2. фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором,якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. За змістом п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог. За умовами пункту 8.4 договору даний договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 28.05.2025 року, до договору факторингу між та ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» від 28.05.2025 року № 28/0525-01, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» отримало право вимоги до [PERSON] на суму 20836,46 грн., тіло кредиту 5601,00 гривень, нараховані відсотки - 12434,96 грн., неустойка - 2800,50 грн. (а.с. 84,85). 16.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/07/25-Е (а.с. 87-90). Згідно умов договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги,строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників (п. 1.1.). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги (п.1.2.). Відповідно до п.п. 3.2., 3.3. договору факторингу, загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором, а також ціна продажу встановлюються відповідно до реєстрів боржників, що є невід`ємною частиною цього договору. Фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу протягом 36 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі реєстру боржників, але не пізніше 16.07.2025 року. За умовами пункту 9.4 договору зміна та доповнення до договору можуть бути внесені виключно шляхом укладення в письмовій формі даний договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін. Згідно додатку № 2 до договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025 року, між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників. Згідно витягу з реєстру боржників від 16.07.2025 року, до договору факторингу між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» від 16.07.2025 року № 16/07/25-Е від 16.07.2025 року, ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги до [PERSON] на суму 20836,46 грн., тіло кредиту 5601,00 гривень, нараховані відсотки - 12434,96 грн., неустойка - 2800,50 грн. (а.с. 93 ). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Оптимальні кредити» заборгованість [PERSON] за кредитним договором № LM529295032 від 03.08.2024 року станом на 02.10.2024р. складає: 5601,00грн. заборгованість по тілу кредиту, 5041,20 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2800,50 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) (а.с. 99). З розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон плюс» вбачається, що заборгованість по [PERSON] за кредитним договором № LM529295032 від 03.08.2024 року за період з 16.07.2025 р. по 01.11.2025р. становить: 5601,00грн. заборгованість по тілу кредиту, 12434,96 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2800,50 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) (а.с. 100). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № LM529295032 від 03.08.2024 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЕЙС» складає 20836,46 грн., з яких: 5601,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту (тіло); 12434,96 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 2800,50 грн. заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 101). Досудовою вимогою № 25771228502 від 04.11.2025р. було повідомлено відповідачку про перехід права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «ЕЙС» та про дострокове стягнення заборгованості (а.с. 103). Відтак, дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору та отримання кредитних коштів на вказану нею платіжну картку, а також неналежне виконання нею умов договору. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Договір укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Договір був укладений шляхом його безпосереднього підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором NYBM-5944. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний кредитний договір № LM529295032 від 03.08.2024 року підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), згідно зі статтею 1077 ЦК України, одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Положеннями Цивільного кодексу України не містять жодних обмежень щодо предмету договору факторингу (право грошової вимоги), за критерієм віднесення носія вказаної заборгованості до кола суб`єктів господарювання. Відповідно до статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною першою статті 1082 ЦК України передбачено зобов`язання боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Суд вважає, що копії договорів факторингу, реєстрів права вимоги, реєстру боржників є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Таким чином, позивач є належним кредитором та отримав дійсне право вимоги за кредитним договором № LM529295032 від 03.08.2024 року. Отже, підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодився із вказаними умовами договору та розміром відсоткової ставки. Щодо нарахованих процентів за користування кредитом, то суд зазначає наступне. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами, за період дії кредитного договору в розмірі 12434,96 грн. Суд бере до уваги зміст п.п. 6 п. 5 Закону №3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон №3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно). Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У зв`язку з цим, оскільки договір укладений між сторонами після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі 1,5% на день, що мало місце із 20.08.2024 року по 29.12.2024 року є нікчемними, оскільки згідно вимог закону з 20.08.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, не може перевищувати 1%. В зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що розмір нарахованих відсотків за вказаний період підлягає перерахунку, виходячи з встановленого пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», а саме: -за період з 20.08.2024 по 29.12.2024 (131 день) за ставкою 1,0 % (як визначено Законом України №3498-ІХ), що становить 7337, 31 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за процентами складає 8681,55 грн. В решті частині позовних вимог щодо нарахування простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 3753,41 грн. (12434,96 8681,55) слід відмовити. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) за кредитним договором. Відповідно до положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69). Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене та те, що штрафні санкції (пеня, штрафи) за кредитним договором позики нараховані під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З урахуванням вищезазначеного, заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) за кредитним договором нарахована позивачем у розмірі 2800,50 грн. стягненню не підлягає. Таким чином, дослідивши надані суду докази, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за укладеним кредитним договором в сумі 14282,55 грн., з яких: 5601,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 8681,55 грн. - заборгованість по відсоткам, яка існувала на час переходу прав вимоги до ТОВ «ФК «ЕЙС». Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (68,55%). При розподілі судових витрат по оплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено всього на суму 20836,6 грн., а задоволено 14282,55 грн., тобто на 68,55 % (14282,55 грн. х 100 % / 20836,46 = 68,55 % ). А саме, позовні вимоги задоволені на 68,55%, - 2422,40 грн. (із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8) х 68,55% = 1660,56 грн. судового збору за розгляд справи в суді, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000 гривень. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Правнича допомога позивачу надавалася Адвокатським бюро «Соломко і партнери» - адвокатом Соломко О.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткової угоди № 25771228502 від 11.09.2025р. до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с. 105-107). Позивач сплатив на користь адвоката 7000 грн. за надання правничої допомоги, що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 24.11.2025 (а.с. 108). Враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: partial