Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» через свого представника Андрущенка М.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обгрунтовує тим, що між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] 06.05.2025 укладено Договір про надання грошових коштів у кредит №8074130525. У вересні 2025 р. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було перейменовано на ТОВ «ІННОВА-НОВА». Договір про надання грошових коштів у кредит №8074130525 від 06.05.2025 був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України Про електронну комерцію. Перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі 9000,00 гривень в рамках виконання умов кредитного договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав та перерахував на рахунок відповідача кошти в розмірі 9000,00 грн. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 12.01.2026, утворилась заборгованість у розмірі 22659,30 грн., що складається з: - 9000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13659,30 грн. заборгованість по процентам. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №8074130525 від 06.05.2025 в розмірі 22659,30 грн., з яких: 9000,00 грн., - прострочена заборгованість за кредитом, 13659,30 грн., - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та понесені судові витрати. 11 лютого 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 04 березня 2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , якому факт укладання кредитного договору вона не заперечує, разом з тим не погоджується з розміром нарахованих процентів, вказує, що вони є надмірними та не відповідають принципам розумності, справедливості та добросовіності. У разі задоволення позову просить розстрочити виконання рішення строком на 10 місяців, вказує на своє скрутне матеріальне становище. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві міститься клопотання, в якому представник позивача просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме суму тіла кредиту, щодо задоволення інших позовних вимог заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 06.05.2025 р. між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8074130525. Відповідно до умов кредитного договору №8074130525 від 06.05.2025 відповідачу було надано кредит на наступних умовах : - 2.2. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту), проценти за користування Кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. - 2.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 9000 гривень. - 2.4. Тип кредиту кредит. - 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Дати надання кредиту: 06.05.2025 року або наступний за ним календарний день (п.3.2). - 2.6. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору, та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору; 0,87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). - 2.7. Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту становить 0% (нуль процентів), це означає, що комісія за видачу Кредиту відсутня. - 2.8. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Також, додатком №1 до кредитного договору №8074130525 від 06.05.2025 визначений графік платежів за кредитом. Крім того, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту. У вересні 2025 р. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було перейменовано на ТОВ «ІННОВА-НОВА». Судом встановлено, що у ході розгляду справи представником позивача подано клопотання про витребування доказів, а саме інформації щодо підтвердження факту перерахування ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» грошових коштів та їх отримання [PERSON] . Разом з тим, суд зазначає, що матеріали справи вже містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт укладення кредитного договору, а також надання грошових коштів, зокрема відповідні договори, розрахунок заборгованості та інші письмові докази, а також відповідач не заперечує, факт отримання коштів за кредитним договором. Надані докази у своїй сукупності дають змогу встановити всі обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. За таких обставин суд дійшов висновку, що витребування додаткових доказів у вигляді підтвердження надходження грошових коштів не є необхідним, оскільки це не вплине на встановлення обставин справи та не має істотного значення для її вирішення. У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. Отже, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши відповідачу грошові кошти в розмірі 9000,00 грн., відповідач не заперечує, факт отримання коштів за кредитним договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підтвердження укладення договору №8074130525 від 06.05.2025 з наданих позивачем доказів, встановлено, що відповідач здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор «5279» направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер, який вказувався ним при реєстрації на сайті та кредитний договір був підписаний [PERSON] шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на сайті в мережі інтернет. Таким чином, встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Відповідно до розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №8074130525 від 06.05.2025, який долучена до позовної заяви, заборгованість становить 22659,30 грн., що складається з: - 9000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13659,30 грн. заборгованість по процентам. Доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять. Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ІННОВА-НОВА» щодо нарахування суми заборгованості у розмірі 22659,30 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9000,00 грн. процентам в розмірі 13659,30 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Отже, [PERSON] , істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд доходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 22659,30 грн. Щодо клопотання відповідачки про розстрочення виконання рішення суду. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265, ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення ст. 435 цього Кодексу. Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 3 та ч. 4 ст. 435 ЦПК України). Відповідач у своїй заяві просила надати можливість погашати тіло кредиту рівними частинами протягом десяти місяців, мотивуючи важким матеріальним становищем. Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини неможливості виконання рішення у встановленому порядку, відповідачем суду не надано. Самі по собі посилання на складне матеріальне становище без належного документального підтвердження не можуть бути підставою для розстрочення виконання судового рішення. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідачем не надано належного обгрунтування підстав для розстрочення, а тому клопотання не підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів юридичною особою судовий збір становить 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 30 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь первісного позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 2662,40 грн., На підставі викладеного,

Outcome: approved