Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

І. Стислий виклад заяви. 24.02.2026 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернувся представник позивача адвокат Константінеді О.М. з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою [PERSON] до Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, при звільненні, в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати в розмірі 13 213,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 900,00 грн. та поштових витрат, пов`язаних із розглядом справи у розмірі 313,0 грн. В подальшому у своїй заяві від 18.03.2026 року вказав, що зазначена сума 13 900,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу є опискою, оскільки фактична сума витрат на професійну правничу допомогу підтверджена Актом і складає 12 900 грн. Водночас дана описка жодним чином не впливає на вимогу позивача стягнути судові витрати в розмірі 13 213,00 грн. (12 900 грн. + 313 грн.) Вказана заява мотивована тим, що Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 03 лютого 2026 року позовну заяву [PERSON] до Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, при звільненні, задоволено. Зазначене судове рішення суд ухвалив без участі позивача, у той час як його копію було вручено позивачу 20.02.2026 , що підтверджується його розпискою у повідомленні про вручення рекомендованого листа зі штрих-кодовим ідентифікатором №R067095652252, що міститься в справі, конвертом (додаток 1) та відомостями сайту оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» про вручення даного листа (додаток 2). У попередньому розрахунку судових витрат, доданого до позовної заяви від 08.10.2025 року, позивач заявив суду, що докази понесених ним судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі, що також кореспондується із: - Заявами про розгляд справи без участі позивача від 17.11.2025, 03.12.2025; - Заявою із процесуальних питань від 13.01.2026. Згідно Акту надання-приймання юридичних послуг (професійної правничої допомоги) від 24.02.2026 р. (додаток 3) за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.09.2025 р. №01-09 укладеному між позивачем та адвокатом Константінеді О.М. (додатки 4, 5) позивачу були надані консультації і послуги із підготовки процесуальних документів (позовної заяви, заяв із процесуальних питань, заяви про відшкодування судових витрат тощо) по справі №511/3444/25 на загальну суму 12 900,00 грн. Крім того позивач зазнав поштових витрат, пов`язаних з розглядом справи, що підтверджується матеріалами справи, на загальну суму 313,00 грн. На підставі вищевикладеного, представник позивача просив суд поновити строк на подання заяви про відшкодування судових витрат та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати в розмірі 13 213,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 900,00 грн. та поштових витрат, пов`язаних із розглядом справи у розмірі 313,0 грн. ІІ. Процесуальні дії суду та заяви сторін. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.03.2026 року прийнято до розгляду заяву представника позивача адвоката Константінеді Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, при звільненні, та призначено судове засідання в приміщенні Роздільнянського районного суду Одеської області (вул. Європейська, 37-А, м. Роздільна, Одеська область) на 16 березня 2026 року о 14.10год., з повідомленням (викликом) сторін (а.с.138). 05.03.2026 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представник відповідача адвокат Павленко І.В. подала заяву про її участь в судовому засіданні, призначеному на 16 березня 2026 року, в режимі відеоконференції (а.с.141) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.03.2026 року судове засідання, постановлено проводити в режимі відеоконференції за участю представника відповідача - адвоката Павленко Ірини Володимирівни поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «ВКЗ» (а.с.146). 16.03.2026 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представник заявника адвокат Константінеді О.М. подав заяву, в якій просив провести судовий розгляд без участі сторони позивача та зазначив про підтримання заяви про відшкодування судових витрат в повному обсязі (а.с.157) 16.03.2026 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представник відповідача адвокат Павленко І.В. подала клопотання про зменшення судових витрат, в якому просила відмовити Позивачу у поновленні строку на подання Заяви про відшкодування судових витрат від 24.02.2026 р.. Відмовити Позивачу у задоволенні Заяви про відшкодування судових витрат повністю, а у разі задоволення судом заяви про стягнення судових витрат, зменшити суму витрат на правничу допомогу до 313,00 грн. (а.с.149-152) Судове засідання, призначене на 16.03.2026 року, судовим розглядом не відбулося у зв`язку із технічними проблемами в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку та було відкладено на 19.03.2026 року о 15 год.30 хв., що підтверджено довідкою секретаря судового засідання (а.с.159) 18.03.2026 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представник заявника адвокат Константінеді О.М. подав заяву з письмовими поясненнями на клопотання представника відповідача про зменшення судових витрат. В цій же заяві представник просив розгляд заяви про постановлення додаткового рішення провести 19 березня 2026 року без участі сторони позивача (а.с.162-165) ІІІ. Позиції сторін в судовому засіданні. Представник позивача адвокат Константінеді О.М., який діяв на підставі Ордеру АН №1742443 від 22.07.2025 року в судове засіданні не заявився, надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Павленко І.В., яка діє на підставі Ордеру ВН №1559221 від 13.08.2025 року просила суд відмовити Позивачу у поновленні строку на подання Заяви про відшкодування судових витрат від 24.02.2026 р., посилаючись на обставини та норми права, позиції Верховного суду, викладені у клопотанні про зменшення судових витрат. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд вважає за можливе провести розгляд заяви за даною явкою. IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 03 лютого 2026 року позовну заяву [PERSON] до Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, при звільненні, задоволено. Стягнуто зі Спільного підприємства «Вітмарк Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю (Одеська область Роздільнянський район, с. Степанівка, вул. Миру, 144,код ЄДРПОУ 22480087) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.07.2016 року по 11.07.2025 року в розмірі 258 775,65 гривень. Стягнуто зі Спільного підприємства «Вітмарк Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю (Одеська область Роздільнянський район, с. Степанівка, вул. Миру, 144, код ЄДРПОУ 22480087) в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. 24.02.2026 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати в розмірі 13213, грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12900,00 грн. та поштових витрат, пов`язаних із розглядом справи у розмірі 313,00 грн. На обґрунтування витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 13 213,00 грн., адвокатом Константінеді О.М. надано наступні документи: - Договір №01/09 про надання професійної правничої правової допомоги від 01.09.2025 року укладений між адвокатом Константінеді Олександром Мколайовичем та позивачем [PERSON] (а.с.129-130); - Ордер серії АН №1921192 від 22.02.2026 року про надання правничої допомоги [PERSON] на підставі договору№01/09 про надання професійної правничої правової допомоги від 01.09.2025 року, у всіх судових органах України (будь-яких інстанцій) (а.с.126); - Акт надання-приймання юридичних послуг (професійної правничої допомоги) від 24.02.2026 р. за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.09.2025 р. №01-09 укладеного між позивачем та адвокатом Константінеді О.М., згідно якого встановлено, що позивачу були надані консультації і послуги із підготовки процесуальних документів (позовної заяви, заяв із процесуальних питань, апеляційної скарги, заяви про відшкодування судових витрат тощо) по справі №511/3444/24 на загальну суму 12900,00 грн. (а.с.128). Крім того, на підтвердження того, що позивач поніс поштові витрати, пов`язані з розглядом справи, адвокатом надано такі документи. Так, фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 08.10.2025 р. №169 на суму 45,00 грн. і накладна свідчать про відправку рекомендованого листа №0410600747235 до Роздільнянського районного суду Одеської області (із Позовною заявою від 08.10.2025) (а.с.131). Фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 31.10.2025 р. №186 на суму 55,00 грн. і накладна свідчать про відправку рекомендованого листа №0410600721325 до Роздільнянського районного суду Одеської області (із Заявою про усунення недоліків позовної заяви від 31.10.2025) (зв.бік а.с.132). Фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 17.11.2025 р. №230 на суму 55,00 грн. і накладна свідчать про відправку рекомендованого листа №0410600728648 до Роздільнянського районного суду Одеської області (із Заявою про розгляд справи без участі позивача від 17.11.2025) (а.с.132). Фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 03.12.2025 р. №105 на суму 55,00 грн., накладна і опис вкладення свідчать про відправку рекомендованого листа №0410600727978 до СП «Вітмарк-Україна» ТОВ (із Відповіддю на відзив від 03.12.2025) (а.с.133). Фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 03.12.2025 р. №134 на суму 55,00 грн., накладна і опис вкладення свідчать про відправку рекомендованого листа №0410600727927 до Роздільнянського районного суду Одеської області (із Відповіддю на відзив від 03.12.2025 та Заявою про розгляд справи без участі позивача від 03.12.2025) (зв.бік а.с.134). Фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 13.01.2026 р. №182 свідчить про відправку рекомендованого листа №0410600771357 до Роздільнянського районного суду Одеської області (із Заявою із процесуальних питань від 13.01.2026), яку оплачено марками на суму 48,00 грн. (а.с.134) V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. VІ. Щодо поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України). У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У даному випадку, позивачем на виконання вимог ч. 1 ст. 134, ч. 1 ст. 137 ЦПК України, заявами про розгляд справи без участі позивача від 17.11.2025, 03.12.2025, а також Заявою із процесуальних питань від 13.01.2026 року, які були подані до судових дебатів, позивач зробив заяву, докази понесених ним судових витрат він надасть протягом п`яті днів після ухвалення рішення по справі, оскільки визначити їх кінцевий розмір він не може до завершення розгляду справи що відповідає вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Ч. 5 ст. 272 ЦПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Позивач присутнім у судовому засіданні 03.02.2026 року не був, натомість копію судового рішення він отримав від суду 20.02.2026, що підтверджується його розпискою у повідомленні про вручення рекомендованого листа зі штрих-кодовим ідентифікатором №R067095652252. (а.с.127) Отже отримавши судове рішення 20.02.2026 року позивач, в межах п`ятиденного строку, а саме 24.02.2026 року звернувся через свого адвоката до суду із заявою про відшкодування понесених судових витрат разом із заявою про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення. У додатковій постанові Верховного Суду від 14.11.2024 року у справі № 161/629/23 зазначено, що суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання. Перевіривши доводи заяви про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з згідно з повідомленням про вручення рекомендованого листа зі штрих-кодовим ідентифікатором №R067095652252, Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.02.2026 року було вручено [PERSON] 20.02.2026 року, а заява про ухвалення додаткового рішення до суду була подана його адвокатом Костантінеді О.М. 24.02.2026 року. Згідно вимог процесуального закону поновлення процесуального строку є дискреційними повноваженнями суду. Тобто це надане законом право суду на власний розсуд, оцінюючи обставини справи, обирати один із кількох законних варіантів вирішення питання, що дозволяє суду діяти гнучко в межах права, формуючи судову практику та забезпечуючи справедливість, що підтверджується рішеннями ЄСПЛ. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач діяв у межах вимог процесуального закону. VІІ. Висновки суду за результатами судового розгляду. Заслухавши позицію представника відповідача, дослідивши докази надані стороною позивача та матеріали справи в їх сукупності, з`ясувавши підстави для ухвалення додаткового рішення, з якими звернувся представник позивача, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у своїх заявах, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, з огляду на таке. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник відповідача подала клопотання про зменшення судових витрат, в якому просила зменшити суму витрат на правничу допомогу до 313,00 грн. У постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначала, що з аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15.12.2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У додатковій постанові Верховного Суду від 18.02.2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21), а також у постанові Верховного Суду від 24.12.2024 року у справі № 604/424/23 (провадження № 61-4214св24) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Крім того, згідно з пунктом п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Константінеді О.М. за надання позивачу правничої допомоги у даній справі складає 12900,00 грн. Так, в наданому Позивачем Акті від 24.02.2026року зазначені наступні витрати по справі: 1) Консультація по справі - 600,00 грн. 2) Аналіз судової практики в подібних правовідносинах 750 грн. 3) Складання позовної заяви від 08.10.2025 року 3600,00 грн. 4) Складання заяви про усунення недоліків позовної заяви від 31.10.2025 - 750,00 грн. 5) Складання заяви про розгляд справи без участі позивача від 17.11.2025, 03.12.2025 300,00 грн. 6) Складання відповіді на відзив від 03.12.2025 3000,00 грн. 7) Складання заяви із процесуальних питань від 13.01.2026 3000,00 грн. 8) Складання заяви про відшкодування судових витрат від 24.02.2026 900,00 грн. Згідно п.4 Акту, Сторони засвідчують що розрахунки за проведену Виконавцем роботу та надані юридичні послуги п Договору здійсненні замовником в повному обсязі. Акт є підтвердженням фактичної оплати по Договору. Таким чином, позивачем [PERSON] було сплачено адвокату Константінеді О.М. гонорар за надання правничої допомоги у розміні 12900,00 грн., пов`язаної із розглядом даної цивільної справи в суді першої інстанції. Відповідно, доведеним належними доказами є факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції. Разом з тим, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, враховуючи незначну складність справи та той факт, що судова практика з розгляду даних спірних правовідносин є усталеною, а розгляд цивільної справи відбувався за відсутністю сторін, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у заявленому представником заявника розмірі 12900,00 грн., є завищеними, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони. Крім того, суд вважає, що зазначені вище документально підтверджені поштові витрати у загальній сумі 313,00 грн. безпосередньо пов`язані з вчиненням процесуальних дій та підготовкою справи до розгляду, що у відповідності до ч. 2 ст. 140 ЦПК України відносяться до судових витрат, як витрат пов`язаних з розглядом справи, а тому також підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial