Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

17.02.2026 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява вмотивована тим, що 03.08.2021 року з метою отримання банківських послуг відповідачка підписала Анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання послуг, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 50000,00 грн, який зобов`язалася повернути, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 42,0% річних. Відповідачка дала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і дає право Банку в будь- який момент змінити кредитний ліміт. Також відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява складає між нею та банком складає договір, що підтверджується її підписом. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 25.01.2026 виникла заборгованість в сумі 105699,55 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 85224,81 грн, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 20474,74 грн. Просив стягнути з відповідачки заборгованість у вказаній сумі, вирішити питання про судові витрати. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18.02.2026 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив не подала. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення по справі, на що позивач надав згоду, на підставі наявних у ній доказів. При цьому фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, на підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.08.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 50000,00 грн строком на 12 місяців з пролонгацією (а.с.45-66). У вищевказаній заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. 03.08.2021 відповідачка підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за якою сторонами встановлено відсоткову ставку в розмірі 42% річних (а.с.38-40), заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг з використанням ОТР пароля (а.с. 45-78). Починаючи з 03.08.2021 відсотки нараховувались відповідно до підписаної Відповідачкою Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 42%. При цьому з погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 20474,74 грн. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки в бік зменшення до 40,8 % річних. Таким чином, Банк свої зобов?язання за Договором виконав в повному обсязі, а сам надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умові передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого з зверненнями Відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, Відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як вбачається з матеріалів справи, саме такий договір приєднання і був укладений між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачкою. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, за процентами за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується випискою за договором б/н за період з 01.09.2021-19.01.2026 (а.с.33-44). Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором №б/н від 03.08.2021 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом [PERSON] станом на 25.01.2026 року відповідачка має заборгованість за кредитом в розмірі 105699,55 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 85224,81 грн, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 20474,74 грн(а.с.18-32). Контрозрахунку відповідачка не надала. Статтями 526, 629, 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що відповідачка отримала від позивача кредитні кошти, проте зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування кредитними коштами в повному обсязі не виконала, чим заборгувала позивачу 105699,55 грн, суд прийшов до переконання про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягненню з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 105699,55 грн грн за кредитним договором б/н від 03.08.2021 року, що утворилася станом на 25.01.2026 року. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 грн.

Outcome: approved