Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

29.01.2026 заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] від 22.02.1996, виданого державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори, запис в реєстрі №725. У заяві зазначила, що у вказаному документі її прізвище вказано « [PERSON] » замість правильного «[PERSON] ». Ця обставина перешкоджає заявнику розпоряджатися належним їй майном. Тому заявник просила суд встановити факт належності їй вказаного правовстановлюючого документа. У судове засідання заявник не прибула. Її представник, адвокат Маслій В.М. надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його та заявника участі. Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не з`явились. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. За п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.1996, виданого державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №725 заявнику належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (до перейменування [ADDRESS] . У вказаному правовстановлюючому документі прізвище заявника вказано помилково « [PERSON] » замість правильного «[PERSON] ». 22.01.2026 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Новак Т.В. №82965038 було відмовлено [PERSON] у здійсненні державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із розбіжностями у поданих нею документах. У зв`язку з цим заявником подано до суду заяву про встановлення факту належності їй цього правовстановлюючого документа. Той факт, що вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.02.1996, видане державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №725, належить саме заявнику, підтверджується наявними у справі доказами: -даними паспорта заявника серії [NUMBER] , виданого Автозаводським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області 29.09.2016, в якому прізвище заявника вказано «[PERSON] » та за яким місцем реєстрації заявника є: [ADDRESS] , -даними свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 01.12.1956, виданим міським ЗАГС м. Кременчук, в якому батьком заявника зазначено [PERSON] , дошлюбне прізвище заявника « [PERSON] », -даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 10.07.1976 відділом ЗАГС м. Кременчука Полтавської області про укладення шлюбу між заявником та [PERSON] (російською мовою прізвище зазначено « [PERSON] »), -даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.1996, виданого державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №725, за яким спадкодавцем є батько заявника [PERSON] , -даними державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №915901, що розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,0775 га, кадастровий номер 5310436100:04:004:0594, виданого [PERSON] . На підставі викладеного суд вважає доведеним факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.1996, виданого державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №725. Помилка в правовстановлюючому документі перешкоджає заявнику розпоряджатися належним їй майном. За ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved