Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

23 лютого 2026 року [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просила встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіту від 09 грудня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №10 та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с.Морочне Зарічсненського району (нині Вараського) Рівненської області та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №715423. До дня смерті її мати [PERSON] була зареєстрована та одна проживала в житловому будинку по [ADDRESS] . У 2026 році вона виявила заповіт, який посвідчений 09 грудня 2010 року секретарем виконкому Морочненської сільської ради, складений матір`ю на її користь. А тому, вона є спадкоємцем за заповітом. Враховуючи, що вона не знала про існування заповіту, тому у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулась, пропустивши строк для прийняття спадщини. Окрім того, при зверненні до нотаріуса їй роз`яснено необхідність встановити факт належності її матері [PERSON] заповіту, оскільки в заповіті при його складанні помилково зазначено, що заповіт записано зі слів [PERSON] . Покликаючись на вищевикладене, [PERSON] просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] внаслідок смерті [PERSON] терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили, встановити факт належності [PERSON] заповіту, який посвідчений 09 грудня 2010 року секретарем виконкому Морочненської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, зареєстрованого в реєстрі №10. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, згідно письмової заяви від 10 березня 2026 року просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Згідно поданої до початку підготовчого засідання письмової заяви від 26 лютого 2026 року представник Зарічненської селищної ради за довіреністю [PERSON] позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а матеріали цивільної справи містять достатні та законні підстави для задоволення позову, відтак суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [INFO] померла [PERSON] . Згідно заповіту від 09 грудня 2010 року, посвідченого секретарем виконкому Морочненської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, зареєстрованого в реєстрі №10, заповідачем значиться [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка народилась [INFO] в селі Морочне Зарічненського району Рівненської області. Спадкоємицею за даним заповітом визначено [PERSON] , [INFO] . В заповіті зазначено, що він записаний зі слів [PERSON] . Заповіт повністю прочитаний у голос заповідачем до його підписання та підписаний [PERSON] . За змістом статтей 1249, 1251 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Враховуючи, що заповіт [PERSON] від 09 грудня 2010 року, який посвідчений секретарем виконкому Морочненської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, зареєстрований в реєстрі №10, при свідках не посвідчувався, а тому запис про те, що він записаний зі слів [PERSON] є помилковим. У суду не виникає будь-яких сумнівів, належності вищевказаного заповіту саме [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З позовної заяви [PERSON] вбачається, що про існування заповіту, вчиненого на її користь вона дізналась у 2026 році. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Вараського нотаріального округу Рівненської області Перуніної І.П. та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, за заявою [PERSON] спадкової справи не зареєстровано у зв`язку з тим, що не було надано нотаріусу підтвердження про своєчасне прийняття спадщини та невідповідність прізвища та імені заповідача у тексті заповіту. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. У Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року, у справі № 565\\1145\\17, висловлено правову позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті матері з поважних причин, оскільки об`єктивно була необізнана про наявність заповіту, а тому не мала можливості у встановлений законом строк звернутись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд рахує, що вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved