Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №488794 від 28 січня 2022 року у розмірі 22 539,00 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по кредиту - 9 958,90 грн; суми заборгованості за нарахованим процентам - 12 580,10 грн., а також судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, що є предметом позовних вимог. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 січня 2022 року [PERSON] подав до ТОВ «Ізі кредит» заявку на отримання кредиту № 488794, в якій просив надати йому кредит у розмірі 10 000,00 грн. 28 січня 2022 року на підставі вказаної заяви між ТОВ «Ізі кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 336961, відповідно до умов якого позичальнику надано кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн до 07 жовтня 2022 року. Відповідно до пункту 5.7 договору загальна сума всіх платежів за договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить 24 624,00 грн, що складається: з суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн, та 14 624,00 грн відсотків. Однак, всупереч вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 26 березня 2025 року становить суму у розмірі 22 539,00 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по кредиту - 9 958,90 грн; суми заборгованості за нарахованим процентам - 12 580,10 грн. Позивач зазначає. що набув право вимоги за кредитним договором у зв`язку з укладенням договору факторингу від 26 березня 2025 року № Ф-25/2. 26 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Повідомлення відповідача здійснювалось шляхом викладення оголошення на офіційному веб - сайті суду. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Ізі кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 336961, відповідно до якого позичальнику надано кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн до 07 жовтня 2022 року. Згідно пункту 5.4 договору сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається графіком платежів. З урахуванням ануїтентного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 350,84 % річних від суми кредиту з першого по 22 платіж та 1,3% річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно графіку платежів, у розрахунку з потижневою сплатою - 6,75% з 1 по 22 платіж та 0,03 % за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії договору - 148,92 %. Відповідно до пункту 5.7 договору загальна сума всіх платежів за договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить 24 624,00 грн, що складається: з суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн, та 14 624,00 грн відсотків. Видатковим касовим ордером від 28 січня 2022 року підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 10 000,00 грн. 26 березня 2025 року між ТОВ «Ізі кредит» та ТОВ «ФК «Омега фінанс» укладено договір факторингу № Ф-25/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Омега фінанс» отримало право вимоги за кредитним договором №336961 від 28 січня 2022 року. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №336961 від 28 січня 2022 року наявна заборгованість у розмірі 22 539,00 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по кредиту - 9 958,90 грн; суми заборгованості за нарахованим процентам - 12 580,10 грн, в свою чергу відповідач не надавав докази, які мали підтвердити належне виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved