Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 400,00 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 25 квітня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1386-4017. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у сумі 3 000,00 грн строком кредитування 365 днів, з базовим періодом 5 календарних днів, зі зниженою процентною ставкою 1,45 % в день, стандартною процентною ставкою 1,45 % в день, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Позивач надав відповідачу кредит на умовах договору, але відповідач не вжив заходів для погашення заборгованості, кошти кредитній установі не повернув, тобто свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 26 листопада 2025 року має заборгованість у розмірі 24 977,75 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом 3 900,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 20 627,75 грн, простроченої комісії за видачу кредиту 450,00 грн. Разом з тим, кредитодавцем застосовано до позичальника програму лояльності для споживачів фінансових послуг, за якою частково списано заборгованість за нарахованими комісією та процентами на суму 5 577,75 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 400,00 гривень. Тому позивач просить стягнути в судовому порядку не повну суму боргу, а лише її частину 19 400,00 грн, а також відшкодувати судові витрати. У судове засідання сторони не викликались. Від відповідача відзив на позов не надходив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду справи, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. 06 лютого 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 25 квітня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткової лінії №1386-4017, згідно з п.п.2.1, п.п.2.2 якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Як зазначено в п.п.4.1, 4.8, 4.10, 4.11, 4.13, 10.1 договору, загальний розмір кредиту 3 000,00 грн; базовий період 5 календарних днів; строк кредитування 365 календарних днів; стандартна процентна ставка 1,45 % в день, знижена процентна ставка 1,45 % в день, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що до укладання договору уважно ознайомився з текстом договору та правилами, розміщеними на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови і зобов`язався їх виконувати. У розділі 13 договору «реквізити сторін» зазначено номер особистого електронного платіжного засобу [PERSON] : [NUMBER] . Договір підписано відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора. 25 квітня 2024 року кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн перераховані позичальнику на картковий рахунок [NUMBER] . 27 квітня 2024 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору №1386-4017, за умовами якої кредитодавець зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 900,00 грн, у зв`язку з чим загальний розмір наданого відповідачу кредиту становить 3 900,00 грн, загальний строк надання кредиту 367 днів, денна процентна ставка 1,45 %. 27 квітня 2024 року кредитні кошти в сумі 900,00 грн перераховані позичальнику на картковий рахунок [NUMBER] . Позичальник, в порушення вимог кредитного договору, свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за цим договором, не виконав, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом, процентами та комісією. Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованість [PERSON] за договором №1386-4017 станом на 26 листопада 2025 року становить 24 977,75 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом 3 900,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 20 627,75 грн, комісія 450,00 грн. Позивач, користуючись програмою лояльності для споживачів фінансових послуг, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 19 400,00 гривень (прострочена заборгованість за кредитом 3 900,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 15 500,00 грн). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами кредитного договору №1386-4017 визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, реальна річна процентна ставка у відповідності до розміру застосованих відсотків. Також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачем електронним підписом. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 зазначеного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електронну комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII законодавець залишив за кредитодавцем можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами та комісію не сплатив, заборгованість не погашена. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачу в межах граничного строку кредитування. Проте суд не може погодитися з розміром нарахованих процентів з огляду на таке. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Кредитний договір укладено 25 квітня 2024 року, після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Перехідні положення законопроекту застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Тобто з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (по 21 квітня 2024 року включно) розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року включно) 1,5 %, з 20 серпня 2024 року 1%. Згідно з розрахунком проценти нараховувалися з 25 квітня 2024 року по 26 квітня 2025 року у розмірі 43,50 грн (1,45 %), з 27 квітня 2024 року по 26 квітня 2025 року включно у розмірі 56,55 грн в день (1,45 %). Нарахування процентів у таких розмірах до 20 серпня 2024 року включно не суперечить нормам законодавства. За період з 25 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року включно сума нарахованих процентів становить 6 590,25 грн. Проте нарахування процентів з 20 серпня 2024 року за ставкою 1,45 % не відповідає вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Тому суд розраховує заборгованість за укладеним договором, виходячи із законодавчо встановлених обмежень щодо розміру максимальної денної процентної ставки. Розмір процентів, що мав сплачуватися відповідачем щоденно у період з 20 серпня 2024 року по 26 квітня 2025 року (250 днів) становить 9 750,00 грн (3 900,00 х 1% х 250). Таким чином, загальний розмір процентів має становити 16 340,25 грн (6 590,25 + 9 750,00). Ураховуючи часткову сплату відповідачем процентів у розмірі 100,00 грн, розмір заборгованості за процентами становить 16 240,25 грн (16 340,25 100,00). Проте позивач, користуючись Програмою лояльності для споживачів фінансових послуг, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 19 400,00 грн (зі списанням 5 577,75 грн із суми нарахованих процентів та комісії), з яких: заборгованість за кредитом 3 900,00 грн, заборгованість за процентами 15 500,00 грн. Тому, незважаючи на неправомірне застосування позивачем процентної ставки у розмірі 1,45 % протягом 250 днів, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.

Outcome: approved