Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що вони перебувають у шлюбі з 26 березня 2025 року. Від шлюбу в сторін дітей немає. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та шлюб. Сторони спільно не проживають, існування сім`ї припинено. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, тому відсутні підстави для застосування заходів примирення. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької областівід 21 січня 2026 року дану справу надіслано за підсудністю до Новоушицького районного суду Хмельницької області, так як зареєстрованим місцем проживання відповідач є [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши відповідача, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. 26 березня 2025 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с.4). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася правом та звернулася до суду з цим позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. У відповідності із положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на те, що шлюб ґрунтується на принципі добровільності та вільній згоді, а позивачка подавши позов виявила намір припинити сімейні відносини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами буде суперечити інтересам позивачки, внаслідок чого позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи заявлені вимоги в цій частині, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу змінити позивачці прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». На підставі наведеного та

Outcome: approved