Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

11 лютого 2026 року ТОВ «Бізнес Позика» через свого представника Мишевську Н.М. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 19810,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору про надання кредиту № 511404-КС-002 від 02 березня 2025 року відповідач отримав кредит в сумі 7000,00 грн на банківську картку терміном на 113 днів до 22 червня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед кредитором, у відповідача утворилась заборгованість в сумі 19810,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання та надано відповідачу строк упродовж п`ятнадцяти днів подати відзив. Копію ухвали відповідачем [PERSON] отримано 24 лютого 2026 року. Відзиву не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02 березня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 511404-КС-002 про надання кредиту, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит строком на 16 тижнів в сумі 7000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 0,91% в день. Цей договір укладений та підписаний сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем Договір № 511404-КС-002 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA1794 номер телефону: [NUMBER] . Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши указаний договорів [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором до закінчення строку (терміну) дії договору (п. 2.14 Договору). Надходження кредитних коштів на належну відповідачу банківську платіжну картку № [NUMBER] у вищевказаному розмірі підтверджується довідками АТ КБ "Приватбанк" а також банківською випискою по картковому рахунку [PERSON] , які витребовувалися судом за клопотанням позивача. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В п. 4.2.4. Договору записано, що у випадку неповернення будь-якого з платежів у строки, передбачених графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою. З матеріалів справи вбачається неналежне виконання відповідачкою узятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту згідно узгодженого сторонами графіка, а тому позивач правомірно нарахував заборгованість за процентами у тому числі за стандартною процентною ставкою. Відповідно до розрахунку заборгованості договором, станом на 02 лютого 2026 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 19810,00 грн, яка складається з: 7000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7910,00 грн - заборгованість за процентами, 1400,00 грн - заборгованість по комісії та 3500,00 грн - заборгованість по штрафам. Судом встановлено, що у договорі №511404-КС-002 від 02 березня 2025 року денна процентна ставка встановлена на рівні 1% у відповідності до умов договору та відповідачем не оспорено. А тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 7910,00 грн. Також, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісійними винагородами у розмірі 1400,00 грн відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», який передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Поряд з цим відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та на сьогоднішній день в Україні діє воєнний стан, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором позики №511404-КС-002 від 02 березня 2025 року в сумі 3500,00 грн є незаконними та безпідставними. У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 16310,00 грн (7000,00 + 7910,00+1400 =16310,00). Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 82,33 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 2191,95 грн судового збору (2662,40 * 82,33 % =2191,95).

Outcome: partial