Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

У січні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказувало, що 21 серпня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №6984938 на суму 9 000 грн. 00 коп. Зазанчав, що [PERSON] приєдналася до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. В свою чергу, Первинний кредитор також підписав Кредитний договір шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки уповноваженої особи, що погоджено сторонами при укладенні Кредитного договору. При цьому, на виконання умов Кредитного договору, 21.08.2023 року Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» на платіжну картку № [NUMBER] , яка належить відповідачці [PERSON] . Проте, в подальшому, [PERSON] збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 9 000 грн. 00 коп. 23.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна»та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №23.10/24-Ф, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №6984938 від 21 серпня 2023 року. Таким чином, відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 23.10.2024 року до Договору Факторингу 1 та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 23.10.2024 року до Договору Факторингу 1, до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] . В подальшому, 16.05.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» укладено Договір факторингу №16/05/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №6984938 від 21 серпня 2023 року. Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 16.05.2025 року за Договором Факторингу 2 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс»перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 16 425 грн. 99 коп. На підставі вищевикладеного, посилаючись на умови договору, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором №6984938 від 21 серпня 2023 року у розмірі 16 425 грн. 99 коп., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту 6 807 грн. 57 коп.; заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом 9 618 грн. 42 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн., а також судовий збір в сумі 2 662 грн. 40 коп. Крім того, у поданому позові позивач також вказав, що у разі неявки представника позивача в судове засідання просив справу слухати без його участі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась у відсутності відповідачки, яка не з`явилася в судове засідання незважаючи на те, що належним чином була повідомлена судом про час та місце розгляду справи за адресою її зареєстрованого місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на сайті. Про причини своєї неявки суд не повідомила і не подала відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи. Крім того, у встановлений строк відповідачкою не було подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом, а також відзиву. Згідно ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не направила відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідачки, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. З матеріалів справи убачається, що 21 серпня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «Авентус» укладено кредитний договір №6984938 (а.с.37-41), у формі електронного документа з використанням електронного підпису. При цьому, як убачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується розділом 10 Договору «Реквізити та підписи сторін». Отже, Договір був вчинений в електронній формі, який відповідно до ст.207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Для отримання кредиту, [PERSON] перейшла на офіційний веб-сайт Кредитодавця та ознайомилася з правилами надання коштів у кредит, розміщеними у відкритому доступі за посиланням:https://creditplus.ua., та самостійно обрала час для ознайомлення з правилами, після чого добровільно, без будьякого примусу чи тиску, виявила бажання отримати кредитні кошти. З цією метою вона пройшла процедуру реєстрації на веб-сайті Кредитодавця, здійснила ідентифікацію та верифікацію особи, надавши свої персональні ідентифікаційні дані. В подальшому,

Outcome: approved