Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - позивач), діючи через свого представника Жабченко Т.М., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 2017202253 від 03 грудня 2017 року у розмірі 5 718 грн 29 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 грудня 2017 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2017202253, у відповідності до якого відповідач отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами. АТ «ОТП БАНК» виконало свій обов`язок щодо надання грошових коштів, натомість відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. Позивачем укладено Договір факторингу, у відповідності до умов якого позивач набув прав нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Згідно Договору факторингу сума боргу перед позивачем є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 5 718 грн 29 коп., з яких: сума боргу по тілу кредиту 3 514 грн 23 коп.; сума боргу по відсоткам 2 204 грн 06 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. В позовній заяві представник позивача Жабченко Т.М. просила провести розгляд справи без участі позивача, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду, враховуючи, що її місце проживання невідоме, була повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Разом з позовною заявою представником позивача Жабченко Т.М. подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2026 року задоволено. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 03 грудня 2017 року між ПАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № 2017202253, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у загальному розмірі 10 057 грн 58 коп., з яких 9 807 грн 58 коп. на придбання товару, 250 грн 00 коп. на сплату додаткових послуг, з датою остаточного повернення кредиту 03 липня 2019 року, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом застосовується фіксована процентна ставка 0,01 % річних. Також сторонами підписані Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, Орієнтовний графік споживчого кредиту та Паспорт споживчого кредиту. З Товарного чеку №003000007967322 від 03 грудня 2017 року, Специфікації до кредитного договору від 03 грудня 2017 року, Видаткової накладної №3000007967322 від 03 грудня 2017 року, Фіскального чеку від 03 грудня 2017 року слідує, що ПАТ «ОТП БАНК» виконало свій обов`язок щодо надання грошових коштів. 18 серпня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладений Договір факторингу №18/08/21, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» передало, а позивач прийняв право грошової вимоги, що належало АТ «ОТП БАНК», і стало новим кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №18/08/21 від 18 серпня 2021 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 2017202253 від 03 грудня 2017 року у сумі 5 718 грн 29 коп., з яких: сума боргу по тілу кредиту 3 514 грн 23 коп.; сума боргу по відсоткам 2 204 грн 06 коп. Згідно відповіді АТ «ОТП БАНК» №68-3-23-23/1098-БТ від 21 січня 2026 року, наданої на виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2026 року про витребування доказів, між [PERSON] та банком було укладено Договір № 2017202253_CARD від 03 грудня 2017 року, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань щодо погашення заборгованості за Договором 18 серпня 2021 року згідно Договору факторингу №18/08/21 право вимоги за Договором було відступлено новому кредитору ТОВ «Цикл Фінанс» Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що 03 грудня 2017 року між ПАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 2017202253. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. ПАТ «ОТП БАНК» виконало взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість в розмірі 5 718 грн 29 коп., з яких: сума боргу по тілу кредиту 3 514 грн 23 коп.; сума боргу по відсоткам 2 204 грн 06 коп. 18 серпня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено Договір факторингу №18/08/21, за яким позивач набув права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору про споживчий кредит № 2017202253 від 03 грудня 2017 року. За таких обставин, оскільки позивач уклавши 18 серпня 2021 року з АТ «ОТП БАНК» Договір факторингу №18/08/21 набув права грошової вимоги до відповідача по Договору про споживчий кредит № 2017202253 від 03 грудня 2017 року, відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по вказаному Договору в розмірі 5 718 грн 29 коп., з яких: сума боргу по тілу кредиту 3 514 грн 23 коп.; сума боргу по відсоткам 2 204 грн 06 коп. Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 3 000 грн 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано Договір №43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 року, Додаткова угода №2017202253 від 14 листопада 2025 року до вказаного Договору, Акт 2017202253 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14 листопада 2025 року, Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги, у яких здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги. Оскільки понесення позивачем зазначених витрат підтверджено належними доказами вони підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у розмірі 3 000 грн 00 коп.

Outcome: approved