Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернулося до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 71371595 від 13.08.2025 в сумі 17 059,00 гривень з яких: 5000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1459,00 гривень - сума заборгованість за процентами; 600,00 гривень - сума заборгованості за комісією; 10 000,00 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» сплачений судовий збір в розмірі 2 662,40 гривень та витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 гривень. ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» свої позовні вимоги обґрунтувало тим, що 13.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит № 71371595, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 4 000,00 грн строком на 30 днів (дата надання кредиту - 13.08.2025 по 11.09.2025 - дата повернення), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,225 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 600,00 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного одноразового ідентифікатора «12532», що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Також відповідачем 14.08.2025 укладено додаткову угоду № 15562925 до договору про надання кредитів, на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-комунікаційної системи, кредитодавець збільшив суму наданого позичальнику кредиту на 1000 грн, таким чином загальний розмір наданого кредиту становить 5000 грн. При цьому змінено денну процентну ставку з 0,225% на 1%. Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Позивач зазначає, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року за умови якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № 71371595 від 13 серпня 2025 року. Згідно з договором факторингу п. 2.1.3 перехід клієнта до фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу. Ухвалою суду від 16.02.2026 у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим за зареєстрованим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, проте до суду повернулося поштове рекомендоване повідомлення з відміткою «адресат відсутній за місцем проживання». Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подала відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 13.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 71371595, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 4 000,00 грн строком на 30 днів (дата надання кредиту 13.08.2025 по 11.09.2025, дата повернення), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,225 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 600,00 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування (а.с. 14-20). 14.08.2025 відповідачем укладено додаткову угоду № 15562925 до договору про надання кредитів, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 1000 грн, в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме 5000 грн, а також змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,225% на 1%. (а.с.23). Договір кредиту та додаткова угода підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразових ідентифікаторів «12532», «63406» що були надіслані на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». З копії довідки про ідентифікацію вбачається, що директор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Білан В.І. підтвердив, що відповідач [PERSON] ідентифікований товариством шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису (а.с.24). З копії довідок № КД-000025330 та № КД-000025576 від 07.01.2026 ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало Проданику Арсену на платіжний інструмент [NUMBER] від 13.08.2025 та 14.08.2025 суму 4000 грн та 1000 грн (а.с. 26-27). Успішний переказ коштів відповідачу підтверджується також копіями платіжних інструкцій від 13.08.2025 та 14.08.2025 на суму 4000 грн та 1000 грн (а.с.28). З копій розрахунків заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» вбачається, що у Проданика А.З станом на 20.01.2026 заборгованість за договором № 71371595 від 13.08.2025 не погашена та становить 17 059,00 грн, з яких: за тілом кредиту - 5000 гривень, суми заборгованості за процентами 1 459 гривень, суми заборгованості за комісією - 600 гривень, суми заборгованості за пенею/неустойкою - 10 000,00 гривень. Зазначена заборгованість за договором розрахована за період з 18.08.2025 по 31.10.2025 (а.с. 5, зворот-7). 16 вересня 2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали договір факторингу за № 16/09/25 стосовно якого клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. З копії реєстру вбачається, що клієнт ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав фактору ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» реєстр боржників, в якому за номером 3807 значиться відповідач [PERSON] (а.с. 37). Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України , правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з правилами надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронних цифрових підписів сторін. За таких підстав суд вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства між первинним кредитором та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Так, встановлено, що первинний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши кошти на рахунок відповідача. Позивач, розраховуючи заборгованість відповідача за кредитним договором, виходив з процентної ставки, що згідно умов договору становить 0,225 % за один день 13.08.2025 та 1% - за 29 днів (строк кредитування 30 днів з дати його надання). Враховуючи, що відповідач [PERSON] в порушення умов договору кредитні кошти не повернув з нього на користь позивача підлягає стягненню 5000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1459,00 гривень - сума заборгованості за процентами; 600 гривень - сума заборгованості за комісією, що в загальному становить 7059 грн. Щодо вимоги про стягнення неустойки в розмірі 10 000 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована неустойка за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, підстави для стягнення з відповідача неустойки відсутні.

Outcome: partial