Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

24 грудня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що 14 грудня 2022 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис за № 278. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини, ведення господарства, різні погляди на життя та фактично шлюбні відносини припинилися, проживають окремо. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним. Ухвалою суду від 29.12.2025 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 грудня 2022 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис за № 278, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 грудня 2025 року. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні, погляди на життя, сім`ю, різні вподобання та подальші цілі в житті. В теперішній час вони однією сім`єю не проживають, спільне господарство вони не ведуть. Спору щодо поділу спільного майна відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б, зокрема інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті та з врахуванням того, що позивач не просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1211 гривня 20 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved