Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Від ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості: - за договором позики № 77674681 в розмірі 57 760,20 грн, з яких: 18 000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 39 760,20 грн - заборгованість за відсотками; - за кредитним договором № 2503440 в розмірі 3 388,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 2 388,00 грн - заборгованість за відсотками; - понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою було укладено Договір позики № 77674681. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні «ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.07.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 57 760,20 грн, з яких 18 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 39 760,20 грн заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій, а тому відповідачка має непогашену заборгованість в розмірі 57 760,20 грн, з яких 18 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 39 760,20 грн - за відсотками. 24.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено кредитний договір №2503440. У відповідності до п.п. 1.1. Кредитного договору, укладання Кредитного договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Підписанням Кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідачка підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 11.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11.08.2023 до Договору факторингу № 11082023 від 11.08.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 3 388,00 грн, з яких: - 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2 388,00 грн - сума заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 11.08.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2503440 в розмірі 3 388,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2 388,00 грн - сума заборгованості за процентами. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідачка не виконала свої зобов`язання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Рух справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 28.05.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 31.07.2024 заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави позовну заяву задоволено стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики та кредитним договором на загальну суму 61 148, 20 грн, у тому числі: за договором позики № 77674681 в розмірі 57 760,20 грн, з яких: 18 000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 39 760,20 грн - заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 2503440 в розмірі 3 388,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 2 388,00 грн - заборгованість за відсотками. Також, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 3 028 грн. 15.01.2026 до суду надійшла заява адвоката Шестакова В.Ю., який діє в інтересах відповідачки [PERSON] , про перегляд заочного рішення від 31.07.2024 у справі № 553/1473/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 02.02.2026 ухвалою Подільського районного суду міста Полтави скасовано заочне рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 31.07.2024 у цивільній справі № 553/1473/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 11.03.2026. Аргументи учасників справи. 27.02.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній не погоджується з доводами позовної заяви і заочного рішення по справі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитні кошти за договором позики №77674681 від 05.11.2021 були отримані відповідачкою. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь які документи, які б підтверджували перерахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитних коштів у розмірі 18000,00 грн, також матеріали справи не містять первинних документів, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів [PERSON] . Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 №6-16цс15. Вказує, що позивачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов договору позики №77674681 від 05.11.2021 первинний кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у сумі 18000, 00 грн, а відтак, у зв`язку з відсутністю доказів надання кредиту у погоджений сторонами спосіб, у відповідачки не виникло обов`язку з його повернення. З огляду на наведене, зазначає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. Що стосується переходу від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, зазначає, що копія договору є неповною, містить лише деякі розділи. З аналізу вказано договору факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перейшло до нового кредитора, починаючи ще з 14.06.2021, а сам договір позики №77674681 був укладений 05.11.2022, тобто фактично майже через півроку після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже він не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. З наведеного слідує, що було здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 в останньому не вказано. Надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали додаткову угоду до договору факторингу №14/06/21, в якій погоджується загальна сума прав вимоги, він не містить жодних відомостей щодо загальної суми прав вимоги. Зі змісту акту прийому передачі реєстру боржників №11 вбачається, що пункт 2 не містить жодних відомостей про загальну суму заборгованості. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» внесла оплату за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Таким чином позивач не надав суду доказів переходу до нього права вимоги до боржника за договором позики №77674681 від 05.11.2022, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, як такі, що недоведені позивачем. Крім того, представник відповідача зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитні кошти в розмірі 1000,00 грн за кредитним договором №2503440 від 24.10.2021 були отримані [PERSON] . В матеріалах справи відсутні будь які документи, які б підтверджували перерахування ТОВ «Лінеура Україна» кредитних коштів у сумі 1000,00 грн, також матеріали справи не містять первинних документів, які повинні бути складені під час надання коштів. З огляду на викладене, дані вимоги позивача також не підлягають задоволенню. Представник позивача [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, в якому останній наголошує на тому, що відповідачкою [PERSON] було укладено договір щодо отримання кредитних коштів №77674681 05.11.2021 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», підписання якого здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні договору. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмові формі. Сторони узгодили розмір кредитів та пози, грошову одиницю, в якій надано кредит та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зауважує, що для укладення вищевказаним договорів в електронному вигляді дані вносилися шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноруч. Тобто, укладення угоди без заповнення заяви клієнтом є неможливим, а отже позивачем доведено факт укладення договору. Щодо доказів, які підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу та первинних документів, позивач зазначає наступне. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавця, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Крім того, позивач не може надати суду виписку з особового рахунку оскільки положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а первісні кредитори та позивач не є банком України, отже на них дія положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. У відповідності до умов договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську карту вказану власноруч позичальником при укладенні договору. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, передані від первісних кредиторів в рамках укладених договорів факторингу. Зазначає, що перерахування коштів на платіжні карти відповідача за укладеними договорами було безпосередньо здійснено операторами онлайн послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операції з готівковими грошима, а перекази здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Згідно з умовами укладених договорів, позичальник зобов`язується повернути кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відсотки які просить стягнути позивач нараховані за понадстрокове користування кредитом, за відсотковою ставкою передбаченою кредитним договором. Вказує, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Дані листи ніяким чином не змінюють умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер. Зазначає, що договір факторингу між первісним кредитором та позивачем укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладення договорів та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідачки. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається представник позивача у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволенні позовних вимог є необґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, а отже є такими що не підлягають задоволенню. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача Зіморой Д.М. просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Шестаков В.Ю., просив проводити розгляд справи без участі сторони відповідача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 05.11.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 77674681, який укладено в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, про що свідчить п. 12 Договору позики, юридичні адреси та реквізити сторін. (а. с. 8) Відповідно до умов Договору позики Товариство надає Клієнту позику в розмірі 18 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надіється на 30 днів. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 1,99 % на день. Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит , яка є додатком до договору позики №77674681, загальна вартість кредиту становить 28208,70 грн. З листа ТОВ «ФК «Фінекспрес» вбачається, що 05.11.2021 на номер картки [NUMBER] , отримувач [PERSON] , було перераховано 18000,00 грн. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а. с. 9-10) Згідно п. 1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимог заборгованості до божника відбувається з момент підписання сторонами Акту прийому передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. 28.07.2021 укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка набирає чинності з дня її підписання та є невід`ємною частиною до договору. (а. с. 11) 27.10.2023 укладено додаткову угоду № 12 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка набирає чинності з дня її підписання та є невід`ємною частиною до договору, положення даної додаткової угоди діють виключно щодо Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023. (а. с. 12) 27.10.2023 укладено акт прийому - передачі Реєстру Боржників № 11 від 27.10.2023 за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», про те, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 11 від 27.10.2023. (а. с. 13) Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 57 760,20 грн, з яких: - 18 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 760,20 грн - сума заборгованості за відсотками. (а. с. 14) Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 77674681 від 05.11.2021 заборгованість [PERSON] за період з 27.10.2023 по 31.03.2024 складає 57 760,20 грн, з яких: - 18 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 760,20 грн - сума заборгованості за відсотками. (а. с. 15) Окрім того, 24.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2503440 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. У відповідності до п. п. 1.1. Кредитного договору, укладання Кредитного договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Підписанням Кредитного договору Відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідачка підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. (а. с. 21-27) Згідно умов договору, Товариство надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами картки № [NUMBER] або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з моменту отримання кредиту (п. 2.1.) Згідно з п. п. 1.3. кредитного договору сума кредиту складає 1 000,00 грн, строк кредиту 30 днів. Згідно п. п. 1.4. кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього договору. Відповідно до додатку №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2503440 від 24.10.2021, таблиці обчислення вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, загальна вартість кредиту 1119,40 грн. Також відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту. (а. с. 28-29) Згідно листа ТОВ «УПР» 24.10.2021 на картку [NUMBER] зараховано 1000,00 грн. 11.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимог заборгованості до божника відбувається з момент підписання сторонами Акту прийому передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 11.08.2023 укладено акт прийому - передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 11082023 від 11.08.2022 між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», про те, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11.08.2023 до Договору факторингу № 11082023 від 11.08.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідачки в сумі 3 388,00 грн, з яких: - 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2 388,00 грн - сума заборгованості за процентами. (а. с. 36) Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2503440 від 24.10.2021 заборгованість [PERSON] за період з 11.08.2023 по 31.03.2023 складає 3 388,00 грн, з яких: - 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2 388,00 грн - сума заборгованості за процентами. (а. с. 37) Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). В своїй постанові від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19 Верховний Суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовій формі. Судом встановлено, що для підписання кредитних договорів [PERSON] було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог ч. ч. 6-8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Отже, договори про надання кредитних коштів підписано [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Доказів протилежного матеріали справи не містять. При цьому [PERSON] на вебсайтах товариств подала заявки на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого товариства надіслали відповідачці за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідачка і використала для підтвердження підписання кредитних договорів та того, що укладення кредитних договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки. Ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Окрім цього, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало докази, які підтверджують перерахування коштів на номер картки [NUMBER] , який зазначила [PERSON] , при підписанні вищевказаних договорів. Доводами представника відповідача не спростовано обставин отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеними договорами, не надано належних доказів того, що номер вказаної у договорі картки не належить [PERSON] , виписок про рух коштів з карток, які відкриті на її ім`я, за період зарахування коштів. Посилання в відзиві, що позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитних договорів було перераховано кошти, є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджується, що 05.11.2021 на номер картки [NUMBER] , отримувач [PERSON] , було перераховано 18000,00 грн, 24.10.2021 на картку [NUMBER] зараховано 1000,00 грн. Товариство є не банківською (фінансовою) установою, та відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону «Про банки та банківську діяльність», в т. ч. Інструкції, затвердженої Постановою НБУ від 27.12.2007 року за № 481. З врахуванням викладеного, доводи викладені у відзиві не спростовують того, що ТОВ «1 Безпечне агентство Необхідних Кредитів», ТОВ «Лінеура України» свої зобов`язання за кредитними договорами від 05.11.2021, від 11.08.2023, виконали в повному обсязі та надали відповідачці кредити у розмірі, встановленому договорами. [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за вказаними кредитними договорами. Відповідно до положень ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права нового кредитора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти його вимог. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 та постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 681/44/15-ц. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало належні та допустимі докази на підтвердження переходу до нього права вимоги за кредитними договорами до [PERSON] . Так, права вимоги за Договором позики № 77674691 від 05.11.2021, укладеного між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, додаткової угоди №12 від 27.10.2023, акту прийому передачі боржників №11 від 27.10.2023, витягу з реєстру боржників №11. Права вимоги за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2503440 від 24.10.2021 укладеного між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору факторингу № 11082023 від 11.08.2023, акту прийому передачі реєстру боржників від 11.08.2023, витягу з реєстру боржників. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст. ст. 624, 625 ЦК України. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 611, ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Згідно Договору позики №77674681 та додатку № 1 до нього, обраховано загальну вартість кредиту для споживача та реальної відсоткової ставки за договором. Так, розмір відсотків за користування кредитом за весь період кредитування, а саме 30 днів, становить 10208,70 грн., загальна вартість кредиту - 28208,70 грн. при 18 000,00 грн отриманого кредиту. Згідно договору № 2503440 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додатку № 1 до нього, обраховано загальну вартість кредиту для споживача та реальної відсоткової ставки за договором. Так, розмір відсотків за користування кредитом за весь період кредитування, а саме 30 днів, становить 119,40 грн., загальна вартість кредиту - 1119,40 грн. при 1000,00 грн отриманого кредиту. На підтвердження заборгованості у заявленому у позові розміру позивач подав до суду розрахунки заборгованості за вказаними кредитними договорами. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 77674681 від 05.11.2021 заборгованість [PERSON] за період з 27.10.2023 по 31.03.2024 складає 57 760,20 грн, з яких: - 18 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 760,20 грн - сума заборгованості за відсотками. (а. с. 15) У наданих позивачем розрахунках заборгованості за договорами не відображено повної інформації про проведений розрахунок. Дані розрахунки суд не може прийняти як належний та допустимий доказ наявної перед позивачем заборгованості за відсотками. Стосовно тіла кредиту, то відповідачкою не спростовано будь-якими доказами, які б підтверджували викладені у відзиві заперечення, зокрема щодо не отримання позики. Так само не додано і доказів, що тіло кредиту зменшувалося шляхом внесення нею платежів. Відповідач [PERSON] , підписуючи кредитні договори підписала і додатки до них у вигляді таблиці обчислення вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, де серед іншого вона погодилася на загальну вартість кредиту за договором №77674681 від 05.11.2021 у розмірі 28 208,70 грн, яка складається з тіла кредиту у розмірі 18 000,00 грн та процентів за користування кредиток у розмірі 10 208,70 грн; за договором № 2503440 від 24.10.2021 у розмірі 1 119,40 грн, яка складається з 1 000,00 грн тіло кредиту, 119,40 грн проценти за користування. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність позивачем факту укладення договору позики № 77674681 між відповідачкою та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», кредитного договору № 2503440 між відповідачкою та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та набуття права вимоги за таким договорами позивачем, а також доведеність останнім порушення відповідачкою грошових зобов`язань внаслідок чого утворилася заборгованість, яка не спростована відповідачкою, тому стягує з останньої заборгованість за кредитними договорами у розмірі загальної вартості кредитів, погоджених у договорі, а саме: за договором № 77674681 від 05.11.2021 у розмірі 28 208,70 грн, за договором № 2503440 від 24.10.2021 у розмірі 1 119,40 грн . Щодо судових витрат. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною другою цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відзиві на позовну заяву відповідачка прохає стягнути з позивача понесені судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 13 400,00 грн. На підтвердження факту наданих послуг правничої допомоги до матеріалів справи долучено: додаткову угоду від 03.02.2026 до договору про надання правничої допомоги №09/12-25 від 09.12.2025, прибутковий касовий ордер №74 від 23.02.2026, акт № 1 до договору про надання правничої допомоги №09/12-25 від 09.12.2025, ордер на надання правничої допомоги Галіновській К.Д. у Подільському районному суді міста Полтави, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Шестакова В.Ю. Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 64331 від 12.04.2024 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 452,23 грн. Крім того, при зверненні до суду із заявою про перегляд заочного рішення відповідачкою було сплачено судовий збір у розмірі 665,60 грн, що підтверджується квитанцією №0963-8946-2534-4562 від 07.01.2026. Таким чином, з ТОВ «ФК «ЄАПБ»» на користь [PERSON] підлягає сплаті судовий збір у розмірі 346,38 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 973,36 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial