Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 21.07.2023 у Олександрівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позовна заява обґрунтована тим, що з 21.07.2023 вони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення неможливе. Ухвалою судді від 12.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися. Від позивача та відповідачки у матеріалах справи містяться заяви, в яких вони просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідачка позов визнала. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 21.07.2023 у Олександрівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Сторони є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією свідоцтва про народження (а.с. 5). За положеннями частини п`ятої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам однієї зі сторін, що мають істотне значення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, що шлюбні відносини припинені, а відповідачка позовні вимоги визнала, суд вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, зважаючи на добровільність шлюбу як одну з основних його засад. За таких обставин шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, тобто 665 грн 60 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50 % витрат позивача зі сплати судового збору в розмірі 665 грн 60 коп.

Outcome: approved