Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, посилаючись на те, що 15.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства ,доступ до якої забезпечено відповідачу через вебсайт або мобільний додаток, укладено договір №551648 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Електронна ідентифікація відповідача здійснювалась при вході відповідача в особистий кабінет, шляхом перевірки позивачем правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого позивачем на номер мобільного телефону відповідача, вказаному при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. За умовами кредитного договору, кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 7000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит видавався строком на 30 днів шляхом перерахування (через послуги переказу) кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем. У зв"язку з неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати зобов"язання, відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого додатковим договором від 16.03.2020 строк користування кредитом продовжено до 16.04.2020, а в подальшому додатковим договором від 16.04.2020 строк користування кредитом продовжено до 17.05.2020. Позикодавець виконало свої зобов"язання щодо надання коштів в кредит, перерахувавши позивачльнику кошти. Відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненю кредиту не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором. 22 лютого 2021 між ТОВ «Лінеруа Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу № 015-220221, згідно якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеруа Україна», включно і до [PERSON] за Договором № 551648 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.02.2020. У подальшому 21.10.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було укладено договір факторингу №20241021/1, згідно з яким ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до [PERSON] за Договором № 551648 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.02.2020. Станом на 13.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 31444.83 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту)-7000,00 грн, залишок заборгованості по процентам за користування -19929 грн; заборгованість за пенею та штрафами -0 грн, інфляційне збільшення-4515.83 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість за Договором № 551648 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.02.2020 в розмірі 31444.83 грн, а також судові витрати: 2422,40 грн судового збору, 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача Бачинський О.П. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав, із заявами клопотаннями до суду не звертався. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається,що 15.02.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №551648 про надання коштів на умовах фінансового кредиту, за умовами якого Товариство надає позичальнику [PERSON] кредит на суму 7000,00 грн, строк кредиту 30 днів, з акційною процентною ставкою 1,90 процентів від суми позики за кожен день користування позикою (693,50% річних) у межах строку надання позики, стандартною позикою, яка становить 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (693,50 % річних). Із паспорта споживчого кредиту вбачається, що TOB "Лінеура Україна"надається кредит в розмірі 7000,00 грн.строком на 30 днів, річна процентна ставка становить 693,50% . Орієнтована загальна вартість кредиту становить 7021грн. У Графіку платежів до кредитного договору - Додатку № 1 до договору №551648 від 15.02..2020, визначено розмір платежу за кредитом та порядок його повернення, згідно якого позичальник зобов`язаний сплатити платіж на погашення тіла кредиту в розмірі 7000,00 грн та суми процентів за користування кредитом в розмірі 21,00 грн, дата повернення позики - 16.03.2020. Згідно з пунктом 1.6 кредитного договору №551648 від 15.02..2020 Товариство надало позичальнику кредит, шляхом перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок, вказаний клієнтом. 16.03.2020 між ТОВ "Лінеруа Україна" та укладено додатковий договір 846051 до Договору №551648 від 15.02..2020 , яким продовжено строк користування позикою до 16.04.2020 та погоджено процентну ставку 1.60% за кожен день користування позикою(584роценти річних). 16.04.2020 між ТОВ "Лінеруа Україна" укладено додатковий договір до Договору №551648 від 15.02..2020 , яким продовжено строк користування позикою до 17.05..2020 та погоджено процентну ставку 1.90% за кожен день користування позикою(693.50роценти річних). З повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-1609 від 16.09.2025 вбачається що ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке діє на підставі витягу з реєстру платіжної інфраструктури з інформацією про ліцензію на надання фінансових платіжних послуг від 11.11.2013 №3, відповідно до умов договору ФК-П-19/03-01 №, було здійснено переказ 15.02..2020 року, суми 7000,000 грн., відбувся успішний переказ на картку № [NUMBER] із зазначенням номеру платежу. 22.02.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено Договір факторингу №015-220221, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №551648 від 15.02..2020, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Сіроко Фінанс». 21.10.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу №220241021/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №551648 від 15.02.2020, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», порядковий номер відповідно до Реєстру прав вимог №9. TOB "ФК "Артеміда-Ф" 13.03.2025 направило повідомлення [PERSON] про відступлення права вимоги за договором позики №551648 від 15.02.2020 із зазначенням суми боргу , яка складає 26929 грн. та досудову вимогу від 13.03.2025 про сплату заборгованості за кредитним договором в добровільному порядку. Відповідач не вжив заходів до погашення кредитної заборгованості. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно дост. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно дост. 516 ЦК України). Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докащи, суд вважає доведеним факт укладання між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору,шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора,умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитного договору, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідною довідкою про переказ грошових коштів на картку позичальника. Судом також встановлено, що ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» має право грошової вимоги до [PERSON] на підставі укладеного договору факторингу №20241021/1 вл 21.10.2024. Суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7000 грн. та проценатми за користування кредитом зв розмірі 19929 грн., які підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо інфляційних втрат, нарахованих позивачем за період з 18.05..2020 по 23.02.2022 року в сумі 4515.83 грн. суд зазначає наступне. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, позивачем проведено розрахунок інфляційних втрат, виходячи із суми заборгованості 26929 грн. Суд погоджується з даним розрахунком і вважажє, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфлґяційним втрат в сумі 4515.83 грн. за порушення грошового зобов"язання, акож підлягають задоволенню відповідно до ст.625 ч 2 ЦК України. Частиною 2 ст.625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, інфляційні втрати за період з 18.05..2020 по 23.02.2022 підлягають обрахуванню із суми боргу 26929 та становлять 4515.83 грн (26929 х 1,16769405 -26929 =4515.83 ). Враховуючи викладене, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №551648 від 15.02..2020 у розмірі 31444.83 грн., яка складається з: 7000,00 грн основного боргу; 19929 грн процентів за користування кредитом; 4515.83 грн - інфляційні втрати. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволеню в повному обсязі , тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача . Виходячи із викладеного,

Outcome: approved