Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. Позовні вимоги мотивують тим, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії по [ADDRESS] , опалювальною площею 46,00 м2. Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Вказують на те, що відповідачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків, між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання відповідно до п.5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/ та на офіційному веб-сайті Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/. Зазначають, що послуги з постачання теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Посилаються на те, що відповідач не виконував передбачені договором зобов`язання, внаслідок чого заборгував позивачу за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період за період 01.01.2015 р. по 31.12.2025 року в сумі 62 435,18 грн. Зазначають також, що відповідач не здійснював плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1348,43 грн. за період з 01.03.2023 р. по 31.12.2025 року. Згідно розрахунків інфляційні складають 1036,53 грн. та 3% річних 362,44 грн. Зазначають, що на попередження щодо оплати заборгованості, що утворилася за послуги з постачання теплової енергії та на пропозицію укласти угоду на погашення заборгованості відповідач не відреагував. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 62435,18 грн., 1348,43 грн. плату за абонентське обслуговування, 1036,53 грн. втрат від інфляційних процесів, 362,44 грн. три відсотки річних 2662,40 грн. судового збору. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.02.2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі. Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго», Ринжук Г.М., у судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до положень ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; в тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Частиною 1 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, врахувавши позицію сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги та встановивши відповідні їм правовідносини, суд зважає на наступне. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом належними по справі доказами встановлено, що Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії по [ADDRESS] , опалювальною площею 46,00 м2. Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.01.2026 року, квартира за адресою по [ADDRESS] , опалювальною площею 46,00 м2, належить на праві спільної часткової власності [PERSON] . Відповідача [PERSON] було повідомлено про наявність заборгованості, що вбачається з повідомлення МКП «Чернівцітеплокомуненерго» від 20.01.2026 року, про що також свідчить запис з реєстру направлення попереджень. З матеріалів справи вбачається, що за період 01.01.2015 р. по 31.12.2025 року відповідач [PERSON] користувався послугами наданими позивачем з централізованого опалення, однак своєчасно не здійснював оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 62 435,18 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, заборгованість за надані абонентські послуги в розмірі 1348,43 грн. за період з 01.03.2023 р. по 31.12.2025 року, а також згідно розрахунків інфляційні складають 1036,53 грн. та 3% річних 362,44 грн. Між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання відповідно до п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/ та на офіційному веб-сайті Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/. Відповідачу [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків Згідно до умов вказаного договору теплова енергія надавалась до помешкання відповідача протягом опалювального періоду, а саме із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Вартість послуги з постачання теплової енергії визначається за показниками комерційного вузла обліку або розрахунковим методом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 р. та за встановленими тарифами на послугу з постачання теплової енергії відповідно до рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 450/13 від 23.06.2021р., № 813/24 від 20.10.2021 р. Розмір тарифу та його зміни доводились до споживача регулярно і своєчасно. Відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що с публічним договором приєднання. Публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ Споживач зобов`язаний оплачувати житловокомунальні послуги у строки встановлені договором або законом. У відповідності до ст. ст. 64, 67, 156, 162 ЖК України споживачі зобов?язані щомісячно вносити на рахунок підприємства оплату за централізоване опалення їх квартири. Згідно ст. 541 ЦК України - «Солідарний обов?язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов?язання.», ст. ст. 64, 156 ЖК України передбачають, що повнолітні члени сім?ї несуть з наймачем (власником) солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг. Згідно п.1,3, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року N? 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Так, у відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 20 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не відреагував на попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості (а.с. 18). Згідно з чинним законодавством обов`язок сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири у багатоквартирному будинку або іншу особу, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (зі змінами внесеними відповідно до Закону №1060) це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням абонентів (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо-будинкових систем водопостачання та водовідведення). Таким чином, абонентська плата нараховується щомісячно, у фіксованому розмірі, з розрахунку на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців в квартирі та спожитої води. Абонентська плата сплачується незалежно від користування послугою. Навіть якщо абонент місяць не користувався водою, то рахунок за неї прийде з нульовими показниками, а абонентську плату прийдеться сплатити, яка в платіжному документі виділяється в окрему графу. Як встановлено судом, відповідач не здійснювала оплату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1348,43 грн. за період з 01.03.2023 р. по 31.12.2025 року, а також згідно розрахунків інфляційні складають 1036,53 грн. та 3% річних 362,44 грн. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» виконав свої зобов?язання щодо надання послуг з постачання теплової енергії. Разом з цим, відповідач [PERSON] незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов?язаний оплатити надані послуги, оскільки у разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши надані по справі письмові докази, суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надану теплову енергію в розмірі 62435,18 грн., 1348,43 грн. плату за абонентське обслуговування, 1036,53 грн. втрат від інфляційних процесів, 362,44 грн. три відсотки річних 2662,40 грн. судового збору. Згідно ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2662,40 грн., який був сплачений позивачем згідно платіжної інструкції №1059 від 02.02.2026 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved