Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

25.07.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю від Вінницького районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа №128/2382/25 за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», в особі представника Романенка М. Е., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 7776188 від 10.04.2024 у сумі 74 190, 20 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 6 000, 00 грн. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.04.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір №7776188 про надання споживчого кредиту. Договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало відповідачу кредит у сумі 19 700, 00 грн. 27.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №27.11./24-Ф, за яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача в сумі 74 190, 20 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 19 700, 00 грн, заборгованість за відсотками 44 640, 20 грн, заборгованість за пенею 9 850, 00 грн. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором та після відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не здійснював погашення заборгованості. В позовній заяві представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. У додатку до позовної заяви позивачем надано докази про направлення відповідачу [PERSON] копії позовної заяви з додатками (а. с. 25, 25 зворот). Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 25.07.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 28.07.2025. 28.07.2025 судом була згенерована відповідь №1611927 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 55). Ухвалою суду від 28.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 56). Копія ухвали суду від 28.07.2025 направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 15.08.2025 (а. с. 66-67). 13.08.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив судові засідання проводити за відсутності представника позивача, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечував. В судовому засіданні 02.10.2025 відповідач [PERSON] пояснив суду, що копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви він не одержував. Судом була вручена відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується відповідною розпискою (а. с. 68). Судове засідання відкладене, відповідачу наданий час для ознайомлення з матеріалами справи. Відповідач надав суду заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлень (а. с. 69). 06.10.2025 відповідач ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується особистим підписом на заяві відповідача про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 71). В судовому засіданні 06.11.2025 відповідач заявив клопотання про надання йому часу для звернення за правничою допомогою та залучення до участі у справі адвоката для представництва його інтересів в суді. Клопотання судом задоволене, в судовому засіданні оголошена перерва до 12-00 08.01.2026. 08.01.2026 засобами електронного зв`язку (без КЕП) на адресу суду від відповідача надійшла заява про перенесення дати судового засідання, в якій він зазначив, що з офіційних джерел ДСНС України у Вінницькій області та Вінницької ОВА на Вінниччині 8-9 січня очікується ускладнення погоди. Синоптики прогнозують сніг і хуртовини 10-25 см, можливі пориви вітру до 15-18 м/с, на дорогах снігові замети та сильна ожеледиця, рекомендовано обмежити пересування автомобільним транспортом. Оскільки відповідач знаходиться за межами м. Вінниця, через погодні умови прибути він не може, просить відкласти розгляд справи на іншу дату. Докази перебування за межами міста суду не надані. Судове засідання відкладене до 09-10 12.03.2024. 12.03.2026 засобами електронного зв`язку (без КЕП) на адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій він вказує, що у зв`язку з поганим самопочуттям, внаслідок застудного захворювання, і, з метою нерозповсюдження інфекції серед оточуючих, за рекомендацією медиків обмежити пересування, він проходить лікування вдома, прибути й бути присутнім в судовому засіданні не може, просить відкласти розгляд справи на іншу дату. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось шляхом направлення йому судової повістки в електронній формі відповідно до його заявки (а. с. 86, 86 зворот). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Суд звертає увагу, що заяви, які надійшли на електронну адресу суду від імені відповідача, не були підписані його електронним підписом, тому не можуть бути розцінені як оригінали електронних документів. З вище наведеного вбачається, що відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом повторно в судове засідання не з`явився, докази поважності причини неявки суду не надав. Суд розцінює відповідача як такого, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом. Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші заяви та клопотання від відповідача також не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши письмові докази, надані позивачем у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні відносини, а саме відносини щодо договору споживчого кредиту та відносини з відступлення права грошової вимоги, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Судом встановлені нижче зазначені юридичні факти, що є підставою виникнення кредитних відносин. 10.04.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №7776188 про надання споживчого кредиту (а. с. 13-17). Відповідно до умов договору, розмір кредиту становить 19 700, 00 грн, строк кредитування - 364 дні (п.1.3, 1.4. договору). Відповідно до пункту 1.4. кредитного договору періодичність платежів зі сплати процентів кожні 14 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що є додатком 1 до цього договору. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 2, 20% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. договору. Знижена процентна ставка 1, 10% в день та застосовується, якщо споживач до 24.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (підпункти 1.5.1., 1.5.2. кредитного договору). Відповідно до п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються товариством в безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . П. 6.4. кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/ або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф. У розмірі 591, 00 грн на четвертий день такого невиконання та/ або неналежного виконання та у розмірі 197, 00 грн, починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/ або неналежного виконання (підпункти 6.4.1., 6.4.2. кредитного договору). Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А3959. В цей же день ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] також підписали Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка містить графік платежів за договором про споживчий кредит в період з 10.04.2024 по 09.04.2025 включно з періодичністю 14 днів (а.с. 17). Також відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором FL4506 був підписаний 10.04.2024 Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит (Стандартна форма) (а. с. 30). Отримання коштів [PERSON] в сумі 19 700, 00 грн на картку [NUMBER] підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. №20250519-547 від 19.05.2025 (а. с. 24). 27.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу), а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а. с. 20-22). Факт сплати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» коштів за вказаним договором факторингу підтверджується платіжною інструкцією №10772 від 27.11.2024 (а.с.32). З картки обліку договору (розрахунок заборгованості) за договором №7776188 від 10.04.2024, виконаного первісним кредитором, вбачається, що загальна заборгованість становить 74 190, 20 грн, яка включає заборгованість за кредитом 19 700, 00 грн, заборгованість за зниженою процентною ставкою 3 033, 80 грн, заборгованість за стандартною процентною ставкою 50 707, 80 грн, штраф 9 850, 00 грн, платежі 9 101, 40 грн. Проценти за зниженою процентною ставкою нараховані за період з 10.04.2024 по 23.04.2024 в сумі 216, 70 грн (1, 1%) в день. 23.04.2024 позичальником сплачено 3 033, 80 грн, тобто проценти за цей період. 24.04.2024 проценти не нараховані. З 25.04.2024 по 19.08.2024 нараховані проценти за стандартною процентною ставкою в сумі 433, 40 грн (2, 2%) в день. 25.05.2024 нарахований штраф в сумі 591, 00 грн, з 26.05.2024 по 17.06.2024 в сумі 197, 00 в день. 08.05.2024 позичальником сплачено 6 067, 60 грн. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу №27.11./24-Ф від 27.11.2024 до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №7776188 від 10.04.2024, позичальником за яким є [PERSON] , у вище зазначеній сумі (а.с.11) 08.04.2025 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за вихідним №3029101633-АВ направило [PERSON] досудову вимогу, в якій повідомило відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором, та висунуло вимогу про сплату заборгованості у сумі 74 190, 20 грн (а.с.28). Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, з встановлених судом фактичних обставин вбачається, що відповідач уклав вище зазначений кредитний договір в електронній формі з первісними кредиторами ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», підписавши його з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Форма договору, порядок його укладання відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Сторонами визначені всі істотні умови кредитного договору. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено вище зазначений договір факторингу, за якими до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеними клієнтом (первісними кредитором) з відповідачем. У суда відсутня інформація та письмові докази про виконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором, окрім суми врахованої первісним кредитором у розрахунку заборгованості. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» ч. 5, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Також Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, який передбачає, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2, 5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Цей закон набрав чинності 24.12.2023. Отже, встановлена в укладеному сторонами 10.04.2024 кредитному договорі процентна ставка до 22.04.2024 відповідає вимогам закону, а з 23.04.2024 процентна ставка не повинна перевищувати 1, 5% в день. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, на підставі вище зазначеного, враховуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами та порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором та прав позивача. Визначаючи суму боргу суд, враховує вище зазначений розрахунок первісного кредитора, враховує нікчемність умов кредитного договору в частині встановленої денної процентної ставки за період з 25.04.2024 по 19.08.2024 включно. Отже, за користування кредитом відповідач має сплатити: з 10.04.2024 по 24.04.2024 проценти в сумі 3 033, 80 (19 700, 00 грн *1, 10% (216, 70 грн)*14 днів = 3 033, 80 грн); в період з 25.04.2024 по 19.08.2024 проценти в сумі 34 573, 50 грн (19 700,00 грн * 1, 50% (295, 50 грн)* 117 днів =34 573, 50 грн). Загальна сума процентів за користування кредитом 37 607, 30 грн (3 033, 80 грн + 34 573, 50 =37 607, 30 грн). Враховуючи сплачені відповідачем 9 101, 40 грн, як вбачається з розрахунку первісного кредитора, сума заборгованості за процентами становить 28 505, 90 грн (37 607, 30 грн 9 101, 40 грн = 28 505, 90 грн). Відповідач не надав суду свій розрахунок заборгованості за вище зазначеним договором, письмові докази, що підтверджують виконання ним взятих на себе зобов`язань. Наведений судом розрахунок відповідає умовам кредитного договору та вимогам законодавства про споживче кредитування. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафом, суд зазначає таке. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1, 2 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 п. 6.-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачалось що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем - виключено. Цим законом п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено в новій редакції: «у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем». Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 набрав чинності, як вже зазначалось, 24.12.2023. Суд враховує, що Закон України «Про споживче кредитування» (у вище зазначеній редакції) є спеціальним законом, який регулює спірні відносини, а отже його норми, які були прийняті пізніше набрання чинності п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, мають перевагу у застосуванні. Враховуючи, що кредитний договір був укладений 10.04.2024 вимога про стягнення неустойки у формі штрафу пред`явлена позивачем на законних підставах. Щодо суми неустойки суд зазначає таке. Відповідно до частини 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» мінімальна заробітна плата з 01.04.2024 становила 8 000, 00 грн, тобто відповідачем одержаний кредит на суму, яка перевищує мінімальну заробітну плату. Кредитним договором передбачений штраф у розмірі 591, 00 грн на четвертий день невиконання та/ або неналежного виконання зобов`язання позичальником та у розмірі 197, 00 грн, починаючи з п`ятого дня, за кожний день невиконання та/ або неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором. Позивач надав суду розрахунок неустойки (штрафу) в сумі 9 850, 00 грн, розмір якої не перевищує граничний розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 58 055, 90 грн, з яких: 19 700, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 505, 90 грн сума заборгованості за відсотками, 9 850, 00 грн сума заборгованості за штрафом. В іншій частині в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено. Стосовно заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000, 00 грн, суд зазначає таке. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір №42649746 від 01.01.2025 (а. с.18-19), додаткова угода №7776188 до договору №42649746 про надання правничої допомоги від 01.01.2025 (а.с.23), копія Акту 7776188 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31.03.2025 (а.с.9), детальний опис виконаних робіт (а.с.12), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.38-39). Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Суд встановив, що заявлені витрати на правничу допомогу пов`язані з розглядом цієї справи та підтверджуються наданими доказами. При визначенні пропорційності витрат суд бере до уваги ціну позову, обсяг і складність правових питань, що потребували правничої допомоги, а також час витрачений адвокатом на виконання зобов`язання за договором з надання правничої допомоги (5 години). З огляду на це суд дійшов висновку, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, не містила виняткових правових питань або значного обсягу доказів; спір є звичайним договірним спором без факторів, які могли б вплинути на репутацію сторін або викликати публічний інтерес; справа не потребувала значного обсягу процесуальних дій; розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, представник участь в судовому засіданні не приймав; в цій категорії спірних правовідносин, наявна усталена судова практика; обсяг досліджених доказів є невеликим. У цій справі адвокат надав позивачу послуги, зокрема, зі складання позовної заяви, розрахунок заборгованості адвокатом не виконувався; формування додатків до позовної заяви суд не розцінює як вид правничої допомоги. Суд вважає, що з урахуванням складності справи, наявності усталеної судової практики, з урахуванням того, що дії адвоката не вимагали значного обсягу юридичної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є занадто значними, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума 6 000, 00 грн є надмірною. Враховуючи ціну позову, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 000, 00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, розумним та відповідним складності справи та виконаній адвокатом роботі. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 895, 53 грн (78, 25%). Оплата судового збору позивачем в сумі 3 028, 00 грн підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №116077 від 20.05.2025 (а. с. 48). На підставі наведеного та

Outcome: partial