Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

29 липня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 43541163 заборгованість за Кредитним договором № 257603353 від 23.05.2019 у розмірі 51 000,00 грн. стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 43541163, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн., розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.05.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 257603353 на суму 30 000,00 грн. Договір укладено у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора CGU953B6. Відповідач самостійно подав заявку на сайті первісного кредитора www.moneyveo.ua, зареєструвавшись у особистому кабінеті, вказав свої персональні дані, пройшов перевірку, ознайомився з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору та правилами надання грошових коштів у позику, після чого погодився з умовами та підписав кредитний договір. Первісний кредитор перед погодженням заявки перевірив дійсність персональних даних та аутентифікацію платіжної картки відповідача відповідно до стандартів платіжних систем. Кошти в сумі 30 000,00 грн були перераховані 23.05.2019 на банківську карту відповідача № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням. Одночасно відповідач отримав на електронну адресу підтвердження підписання кредитного договору та примірник договору в незмінній формі. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, який у подальшому доповнювався додатковими угодами, зокрема щодо продовження строку дії. На виконання договору факторингу 1 було складено реєстр прав вимоги № 89 від 15.07.2020, за яким первісний кредитор передав ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги до відповідача. Для захисту персональних даних інших позичальників позивач надав витяг з реєстру, що містить лише відомості про відповідача. Додатково до позовної заяви додано акт звірки взаємних розрахунків та протокол узгодження предмету факторингової операції. 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за яким ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало свої права вимоги до відповідача ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», що підтверджується реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023 та платіжною інструкцією. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за яким позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором. Переходження права вимоги відбулося на підставі акту прийому-передачі реєстру боржників № б/н від 04.06.2025 на загальну суму 51 000,00 грн (тіло кредиту 30 000,00 грн, відсотки 21 000,00 грн.) Для захисту персональних даних інших боржників надано витяг з реєстру, що містить лише дані відповідача, а факт переходу прав вимоги підтверджується актом прийому-передачі та платіжною інструкцією. Договори факторингу є дійсними, містять істотні умови щодо відступлення прав вимоги та відповідають законодавству. Розрахунки заборгованості, підготовлені первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», підтверджують, що ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали нарахувань, а відповідач не погасив заборгованість. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 51 000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 29 липня 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 11 серпня 2025 року на адресу суду від Піщанської селищної ради надійшла відповідь за вих. № 1409 від 06 серпня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року постановлено відкрити провадження у даній цивільній справі, призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначити судове засідання, встановити сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень, а також відмовити у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 23 березня 2026 року постановлено провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач, свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, в позовній заяві, директор ТОВ «Юніт Капітал» Хлопкова М.С. просить суд розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання, в тому числі 23 березня 2026 року, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі наданих суду доказів було встановлено, що 23.05.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 257603353 на суму 30 000,00 грн у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора CGU953B6. Укладенню договору передувало вчинення відповідачем дій, спрямованих на отримання кредиту, а саме: реєстрація на офіційному сайті кредитора www.moneyveo.ua, створення особистого кабінету позичальника, подання заявки із зазначенням персональних даних (ПІБ, паспортні дані, РНОКПП, номер телефону, електронна адреса, реквізити банківської картки, місце проживання), ознайомлення з умовами оферти, індивідуальною частиною договору та правилами надання грошових коштів, які є його невід`ємною частиною, та надання згоди на укладення договору шляхом використання одноразового ідентифікатора. Судом встановлено, що укладення кредитного договору відбулося з дотриманням визначеного кредитором алгоритму дій у інформаційно-телекомунікаційній системі, що підтверджується відповідними доказами, зокрема довідкою про дії позичальника. При цьому первісний кредитор здійснив перевірку наданих відповідачем персональних даних, а також аутентифікацію платіжної картки відповідно до вимог платіжних систем, що свідчить про належність картки саме відповідачу. Після укладення договору на електронну адресу відповідача було направлено повідомлення про його підписання разом із примірником договору в електронній формі, що унеможливлює зміну його змісту. На виконання умов кредитного договору первісний кредитор 23.05.2019 перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 30 000,00 грн на банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням, чим виконав свої зобов`язання у повному обсязі. Також судом встановлено, що 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, який передбачав можливість відступлення прав вимоги до боржників на підставі відповідних реєстрів. На виконання цього договору за реєстром прав вимоги № 89 від 15.07.2020 право вимоги до відповідача було передано ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», що підтверджується витягом із зазначеного реєстру, а також актом звірки взаємних розрахунків і протоколом узгодження предмету факторингової операції. У подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01, на виконання якого за реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023 право вимоги до відповідача було відступлено ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», що підтверджується відповідними доказами, у тому числі платіжною інструкцією. Надалі, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача. Перехід права вимоги відбувся з моменту підписання акту прийому-передачі реєстру боржників № б/н від 04.06.2025, згідно з яким до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 51 000,00 грн, що складається з 30 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 21 000,00 грн заборгованості за відсотками. Факт переходу права вимоги підтверджується відповідними реєстрами, актом прийому-передачі та платіжною інструкцією. Суд також враховує, що договори факторингу укладені з дотриманням вимог законодавства, містять істотні умови та не визнані недійсними у встановленому законом порядку, а відтак є правомірними та такими, що породжують відповідні правові наслідки у вигляді переходу прав вимоги. При цьому встановлено, що у період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивача нарахування за кредитним договором не здійснювалося, а відповідач не вчиняв дій щодо погашення заборгованості. Станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором не погашена, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 51 000,00 грн. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Юніт Капітал», ні на рахунки Первісного кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В частинах 1 та 2 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. В частині 1 статті 549 ЦК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому мається на увазі, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В частині 2 статті 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З положень статті 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Норми статті 629 вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд також керується ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а тому заборгованість, що виникла, слід стягнути з нього в примусовому порядку. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором, а позивач як правонаступник первісного кредитора обґрунтовано заявив вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 257603353 від 23.05.2019 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень. Крім того ТОВ «Юніт Капітал» понесло витрати в сумі 7 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АБ «Тараненко та Партнери» на підставі Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, що підтверджується витягом з акту про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги а.с. 80-85.

Outcome: approved