Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.02.2022 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» № 002/14171711-SP від 03.02.2022 року (далі Договір), підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку та Лендинговій сторінці та беззастережно приєднався до умов Договору. 26.06.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/20-Ф, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 002/14171711-SP від 03.02.2022 року. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 року, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38896,23 грн., з яких: 17964,67 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20931,56 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 38896,23 грн., згідно кредитного договору № 002/14171711-SP від 03.02.2022 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.02.2022 року [PERSON] підписала заяву-анкету № 1122664 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank., в якій просила відкрити поточний рахунок у гривні та встановити ліміт кредитування (а.с.6-9). 26.06.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/20-Ф, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 002/14171711-SP від 03.02.2022 року (а.с.12-19). Згідно п.2.3. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 12-19). Відповідно до Реєстру прав вимог до Договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 року, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38896,23 грн., з яких: 17964,67 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20931,56 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 20). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, у відповідача утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 38896,23 грн., з яких: 17964,67 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20931,56 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 11). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку первісний кредитор - АТ «Таскомбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Підписана відповідачем Заява-анкета № 1122664 від 03.02.2022 року не містить жодних умов кредитування, а саме не містить відомостей, який кредитний ліміт встановлений відповідачу, з якою відсотковою ставкою, строк кредитування та розміру інших платежів (а.с.6-9). В матеріалах справи відсутні докази встановлення відповідачу кредитного ліміту. Крім цього, матеріали справи не містять підтверджень, що який саме Витяг з Тарифів та Витяг з Публічної пропозиції розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк». Відтак суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Публічна пропозиція разом із додатками у тому числі, але не виключно Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті АТ «Таскомбанк» неодноразово змінювалися самим банком. Крім того, позивачем до додано до матеріалів справи копії Публічної пропозиції первісного кредитора, Паспорту споживчого кредиту та інших вказаних в Заяві-анкеті додатків. На підтвердження заявлених підстав позову, в тому числі, вочевидь, і обставин надання (видачі) кредиту, позивач надав Заяву-анкету №1122664 від 03.02.2022 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором, договір факторингу від 26.06.2024 року з актом прийому-передачі реєстру прав вимоги від 26.06.2024 року та витягом з реєстру прав вимог від 26.06.2024 року. Судом також враховується, що згідно ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для лініювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Тобто, з урахуванням вищевикладеного, вбачається, що використання платіжної картки можливе лише за наявності відкритого рахунку. Позивач не зазначив та не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу як кредитні кошти та встановити рахунок, на який були перераховані вищезазначені кошти. З наданого розрахунку заборгованості, якими позивач обґрунтовував свої вимоги вбачається, що станом на 30.11.2025 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 38896,23 грн., з яких: 17964,67 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20931,56 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 11). Крім того, наданий банком розрахунок від 30.11.2025 року не є первинним документом, не містять відокремленого, чистого розміру заборгованості (тіла кредиту). До того ж поданий суду розрахунок заборгованості позивач не пояснює жодними умовами договору та обставинами справи, а тому переконатись в його правильності у суду не має можливості. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору, умов, на яких він укладався, в тому числі і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами та строку кредитування. Наданий позивачем розрахунок не може слугувати підтвердженням укладення кредитного договору, оскільки по суті є письмовим обґрунтуванням заявлених вимог. Оскільки судом не встановлено факту укладання кредитного договору, суми кредитної заборгованості, розміру відсотків, під які видавався кредит, та строку кредитування, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є не доведеними, та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed