Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 27.04.2025-100001401. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 15 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 30.04.2025 року, строком на 98 днів, під відсотки, що передбачені договором. [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату складання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 37 053 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 15 000 грн. 00 коп., процентах - 14 553 грн. 00 коп., неустойка 7 500 грн. 00 коп., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 053 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 09.09.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В тексті позовної заяви звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, від представника відповідача Дробот Є.С. надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в повному обсязі. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 30.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 27.04.2025-100001401. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 15 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 27.04.2025 року, строком на 98 днів, під проценти у розмірі 0,99 % (фіксована незмінювана процентна ставка) за день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позивач ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 37 053 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту (основний борг) у розмірі 15 000 грн. 00 коп., процентах - 14 553 грн. 00 коп., неустойка 7 500 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 10.1 Договору цей Договір набирає чинності з дня його укладення та діє протягом одного року. [PERSON] 30.04.2025 року електронним цифровим підписом підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, Паспорт споживчого кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 15 000 грн., а отже акцептовано умови Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, кредит у визначений договором строк не повернула. Враховуючи встановлені судом обставини та надані позивачем докази, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості, яка складається з тіла кредиту нарахованих відсотків за кредитним договором підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення неустойки за кредитним договором №27.04.2025-100001401 в розмірі 7500 грн. то суд виходить з наступного. За п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача неустойки в сумі 7500 грн. нараховану позивачем у період дії в Україні воєнного стану. Відповідач заперечуючи щодо заявлених позовних вимог, не спростувала наявну заборгованість, чи взагалі відсутність у неї кредитних зобов`язань перед позивачем, не надала контррозрахунку,обгрунтвоані заперечення в частині нарахування заборгованості. За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано доказів у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування заявлених позовних вимог. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № 27.04.2025-100001401 від 30.04.2025 в розмірі 29 553 грн. 00 коп., з яких: 15 000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 553 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 80 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1938 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial