Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач 03 липня 2025 року звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 05.09.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Договір кредитної лінії №545887949 від 05.09.2024 року, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно умов Договору грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної Позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання Позичальником чергового траншу за Договором. Так, на виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № [NUMBER] , яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору. Підтвердження перерахування кредитних коштів додається до цієї позовної заяви. Відповідно до п. 5.3. Договору Позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. Проте в порушення умов Договору та Правил Позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. В подальшому, 05.11.2024 року відповідно до ст.1077 ЦК України кредитор відповідачки відступив право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/7. Оскільки відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 35231,65 грн. Проте, позивач, діючи в межах своїх прав, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 27 809,25 грн. заборгованості, у тому числі: - 11 200,00 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; - 16 609,25 грн.- прострочені проценти кредитом. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором у сумі 27 809,25 грн. Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва суду від 08 липня 2025 року вказану позовну заяву передано до Березанського районного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю за місцем проживання відповідача. 13 серпня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим у справі суддю Тавлуя В.В. 18 серпня 2025 року судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві позивач зазначив, що просить розглянути справу без участі представника позивача, і не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобов`язального права. Судом встановлено, що 05.09.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» було укладено Договір кредитної лінії №545887949 від 05.09.2024 року, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, що підтверджується копіями вказаного договору та паспорту споживчого кредиту. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК). Згідно досліджених судом матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором склала 35231,65 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості від Первісного кредитора. Дані, які б свідчили про інше, у суду відсутні. За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно положень ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З досліджених судом у сукупності матеріалів справи, а саме: копій договору факторингу та витягу з реєстру прав вимоги,вбачається, що право вимоги за Договором кредитної лінії №545887949 від 05.09.2024 року, укладеним міжТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , перейшло до позивача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Дані, які б свідчили про інше, у суду відсутні. Таким чином, позивач відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України набув право вимоги та статус нового кредитора у зобов`язанні, що виникло внаслідок укладення Договору кредитної лінії №545887949 від 05.09.2024 року, між відповідачем та [PERSON] . Оскільки відповідач свої зобов`язання за укладеним ним кредитним договором, за яким він є позичальником, не виконує, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо стягнення з нього на користь позивача заборгованості за вказаним кредитним договором, у заявленому до стягнення розмірі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що для задоволення позовних вимог наявні підстави, передбачені законом, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно положень ст.133, 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та витрати на професійну правничу допомогу факт понесення яких позивачем підтверджується доданими до позову копією Договору надання правничої допомоги з документами на підтвердження розміру витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved