Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №130/03715704 від 06.04.2021 року у розмірі 40800 грн та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» та [PERSON] 06.04.2021 року укладено договір позики №130/03715704. На підставі цього Договору Позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі встановленому цим договором, а позичальник зобов`язується повернути суму позики позикодавцю та сплатити проценти, а також інші платежі за Договором у порядку та строки, передбачені цим Договором, зокрема Графіком платежів. Відповідачу надано позику шляхом передачі готівкових коштів у сумі 5 000 грн. 28 грудня 2023 року між ТОВ «Партер Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрглобал фінанс» укладено Договір факторингу №28122023. 17 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрглобал фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25. 25 серпня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» укладено договір факторингу № 25-08/ФК-25. Згідно вказаних договорів факторингу відбулося відступлення права вимоги за договором позики №130/03715704 від 16.04.2021 року. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» за договором позики №130/03715704 від 16.04.2021 року в розмірі 40800 грн., із яких: 5 000 грн. заборгованість за сумою позики; 35 800 грн. заборгованість по нарахованим процентам. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 25.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а також про те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи судом за місцем реєстрації, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 06.04.2021 між ТОВ «Партнер Фінанс» та [PERSON] укладений договір позики №130/03715704 від 16.04.2021 року. Згідно п.1.2 Договору, сума позики становить 5000,00 грн., строк на який надається позика становить 365 днів (п.1.4 Договору) (а.с.14-16). Пунктом 1.5 Договору комісія за видачу позики складає 14% від суми позики, що становить 700 грн. Згідно п. 3.1 Договору позикодавець надає позику шляхом передачі готівкових коштів позичальнику. Згідно п. 3.2 Договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він отримав від позикодавця суму позики у повному обсязі у дату підписання цього договору. Таким чином, підписавши 06.04.2021 договір позики відповідач підтвердив що він отримав позику у розмірі 5000,00 грн. 28.12.2023 між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладений договір факторингу №2812023, відповідно до якого до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №12/40619202 від 09 березня 2021 (а.с.29-33,46). Відповідно до Реєстру боржників №1 від 28.12.2023 року кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу №2812023 від 28.12.2023 року, в тому числі до відповідача [PERSON] (а.с.57-60). 17.04.2025 між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладений договір факторингу №17-04/ФК-25, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» перейшло право вимоги за кредитним договором №130/03715704 від 16.04.2021 року (а.с.19-21,45). Відповідно до Реєстру боржників №1 від 17.04.2025 - кредитодавець/клієнт відступив Фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу 17-04/ФК-25 від 17.04.2025 року, в тому числі до відповідача [PERSON] (а.с. 47-51). 25.08.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ТОВ «Юрконсалт груп плюс» укладений договір факторингу №25-08/ФК-25, відповідно до якого до ТОВ «Юрконсалт груп плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором №130/03715704 від 16.04.2021 року (а.с. 24-28, 44). Відповідно до Реєстру боржників №1 від 25.08.2025 - кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу 25-08/ФК-25 від 25.08.2025 року в тому числі до відповідача в сумі 40800 грн, з яких 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35800 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 52-56). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, відповідач має загальну непогашену заборгованість за договором №130/03715704 від 16.04.2021 року перед ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» в розмірі 40800,00 грн., наявність якої та розмір відповідачем не спростовано. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №92/62215194 від 01.06.2021року є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує таке. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема, обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги №45714110 від 10.12.2025 року та додаткової угоди до нього №3299615976 від 12.12.2025, укладеного ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» з адвокатом Горобей Р.Г. (а.с. 37-40); детальний опис робіт (наданих послуг) та Акту № 3299615976 від 12.12.2025, виконаних адвокатом Горобей Р.Г. робіт, необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» щодо стягнення кредитної заборгованості, якими погоджено та виконано надання позивачу правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекоменлацій (консультацій) щодо захисту інтересів позивача - 1,5 год. на суму 2250,00 грн, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості для подачі до суду - 3 год. на суму 3000,00 грн, формування додатків до позовної заяви (письмові докази) (а.с.9,34-36, 37). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Враховуючи те, що позов задоволено, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп та витрати за надання правничої допомоги в сумі 3 000 грн, що підтверджено документально.

Outcome: approved