Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

14.01.2026 до Софіївського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] згідно вимог якого просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 14.05.2022 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), за актовим записом №170. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що дитина проживає разом із нею та повністю перебуває у неї на утриманні. Відповідач служить в лавах ЗСУ, отримує заробітну плату, але ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча й має змогу її надавати. Ухвалою суду від 15.01.2026 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву згідно якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв, клопотань до суду не направляв. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2022 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), за актовим записом №170, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.05.2022 Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.3). За час спільного проживання (до укладення шлюбу) у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби П`ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 2 на звороті). Відповідно довідки виконавчого комітету Девладівської сільської ради №6 від 03.001.2025, позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , має такий склад сім`ї: чоловік [PERSON] , [INFO] (проживає без реєстрації), дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, домовленості відносно утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Згідноз ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері,батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як вбачається з позовної заяви позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. З урахуванням викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, відсутність у нього інших утриманців, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, доказів наявності будь-яких обмежень щодо можливості працювати та отримувати дохід суду не надано, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та, в першу чергу інтересам дитини, та не порушить прав сторін. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Оскільки позовну заяву подано до суду 14.01.2026, що підтверджується відповідною відміткою канцелярії суду, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з 14.01.2026, тобто з дня звернення до суду з позовом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. При вирішенні питання про судові витрати суд приймає до уваги, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved