Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

24.12.2025 представник позивача Дідух Є.О. звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 04.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» і відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4191373, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого, позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 500,00 грн., строком на 360 днів. 26.07.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» уклали договір факторингу №26/07/2024, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Умови кредитного договору [PERSON] не виконувались і утворилась заборгованість на суму 20 500,00 грн, з яких: 2 500,00 грн - заборгованість з тіла кредиту; 11 800,00 грн - нарахованих процентів первісним кредитором; 6 200,00 грн - відсотків нарахованих ТОВ «Українські фінансові операції», що і змусило звернутися до суду. У судове засідання представник позивача ТОВ «Українські фінансові операції» Дідух Є.О. не з`явився. Надіслав через підсистему «Електронний суд» заяву, якою просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 86). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча повідомлялася належним чином про місце дату та час судового засідання за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 83-84), а також відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 92). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, 04.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] у режимі онлайн укладено договір про надання споживчого кредиту №4191373, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у сумі 2 500,00 грн на строк 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів та детальними термінами (датами) повернення кредиту та сплати процентів, визначеними в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (матеріали електронної справи). Як вбачається зі змісту вказаного вище договору [PERSON] підписала договір про споживчий кредит №4191373 від 04.12.2023 електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора (97583) (а.с. 17-21). 04.12.2023 ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало відповідачці кошти в сумі 2 500,00 грн (а.с. 26). Згідно з інформації АТ «Універсал банк» від 21.01.2026 отриманої на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 103) на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту. Також повідомлено, що на рахунок 04.12.2023 було зараховано кошти на суму 2 500,00 грн. від 04.12.2023. Відповідно до інформації, що міститься у розрахунку заборгованості за кредитним договором №4191373 від 04.12.2023, заборгованість [PERSON] за кредитом становить: 2 500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 11 800,00 грн - нарахованих процентів первісним кредитором(а.с. 27-29); 6 200,00 грн - відсотків нарахованих ТОВ «Українські фінансові операції» (а.с. 72). 26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №26/07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) за плату, а ТОВ «Українські фінансові операції» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги за зобов`язаннями строк виконання яких настав, або настане у майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного боргу зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (матеріали електронної справи) (а.с. 31-33, 37, 38) Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. У ст.3 Закону України«Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст.11Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до частини першої статті 12Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зі ст.638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст.640ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.642ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно з ч.1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.526, ч.1 ст.527ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з п.1 ч.1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.4 ст.631 ЦК України). Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з відповідача, заборгованість за кредитним договором у розмірі заборгованості у сумі 20 500,00 грн за кредитним договором № 4191373 від 04.12.2023, з яких: 2 500,00 грн - заборгованість з тіла кредиту; 11 800,00 грн - нарахованих процентів первісним кредитором; 6 200,00 грн - відсотків нарахованих ТОВ «Українські фінансові операції». Щодо пункту 4 Позовних вимог щодо визначення порядку нарахування інфляційних втрат та 3 % річних суд відмовляє, оскільки такі питання належать до порядку виконання судового рішення та вирішуються органом (особою), що здійснює його примусове виконання, а не судом під час ухвалення рішення. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий у вказаному розмірі. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано: договір надання юридичних послуг (а.с. 39), акт прийому-передачі наданих послуг (а.с. 44), детальний опис наданих послуг (а.с. 43), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 40). Таким чином понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. підтверджено належними доказами. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Outcome: partial