Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

18.12.2025 представником Позивачки, адвокатом Савченко Катериною Андріївною, було надіслано до Деснянського районного суду м. Києва позовну заяву [PERSON] (надалі - Позивачка) до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу. 11.02.2025 представник Позивачки подав уточнення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог представник зазначає, що 07 липня 2023 року між сторонами було зареєстровано шлюб (актовий запис № 566). У шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей, які проживають з Позивачкою. Позивачка посилається на те, що з березня 2025 року стосунки подружжя почали погіршуватися, в сім`ї почалися сварки, а з 01 грудня 2025 року сторони остаточно припинили стосунки, спільне проживання та ведення спільного господарства. Позивачка наголошує, що примирення з метою збереження сім`ї є неможливим і недоцільним, подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. З огляду на це, Позивачка просить суд розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] " та не застосовувати заходи до примирення подружжя. Представник Позивачки 10.03.2026 подала заяву, в якій повідомила, що Позивачка підтримує позовні вимоги, просила провести судове засідання 12.03.2026 без участі Позивачки та її представника. Відповідач в судове засідання 12.02.2026 та 12.03.2026 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, жодних заперечень проти позову чи клопотань про надання додаткового часу для подання відзиву не заявив. У зв`язку з ненаданням Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, Суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина восьма статті 178 ЦПК України). Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалах в справі. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2023 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 566 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Від шлюбу подружжя має малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , народження якої зареєстроване Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління (м.Київ) 17 травня 2024 року, актовий запис № 310 від 16 травня 2024 року, де батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , народження якого зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві 03 лютого 2016 року, актовий запис № 275 від 03 лютого 2016 року, де батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля Позивачки на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу має бути задоволений повністю.

Outcome: approved