Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

13.02.2025 заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її матері [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення її опікуном над нею. Мотивуючи заяву тим, що її мати [PERSON] , [INFO] багато років страждає на порушення психіки, з дитинства хворіє на розумову відсталість і ураження мозкового кровообігу. Висновком МСЕК від 23.09.1967 року їй становлена інвалідність 2 групи безстроково. Останні роки стан психічного здоро0432я матері погіршився і в силу хвороби вона не може нормально спілкуватися з людьми, замкнена, не може усвідомлено виконувати будь-які дії, часто поводить себе неадекватно, не може самостійно себе обслуговувати і користуватися побутовими приладами і потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Заявник просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити її над нею опікуном. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 18.02.2025 року відкрито у справі провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 17.03.2025 року призначено адвоката для [PERSON] .. Ухвалою суду від 18.03.2025 року у справі призначено судову психіатричну експертизу та зупинено провадження по справі. На адресу суду 24.02.2026 року від ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ "ІНСТИТУТУ ПСИХІАТРІЇ, СУДОВО-ПСИХІАТРИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ ТА МОНІТОРИНГУ НАРКОТИКІВ МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ" надійшов висновок експерта № 27-ц від 02.02.2026 року. Ухвалою суду від 25.02.2026 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала та просила суд задовольнити її, з підстав наведених у ній. Особа, щодо якої розглядається справа [PERSON] була присутня у судовому засіданні, однак контакт з останнью встановити не вдалось можливим, в силу стану його психічного здоров`я. Адвокат [PERSON] Демченко О.О. в судовому засіданні не заперечував проти заяви [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною та призначити над нею опікуна. Представник заінтересованої особи ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ В МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ Шелудько І..О. підтримав заяву та вважав за доцільне задовольнити її вимоги. Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За правовою нормою частини першої ст. 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги за місцезнаходженням цього закладу. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги, що визначено частиною третьою ст. 296 ЦПК України. Згідно з частиною першою ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. За наданими роз`ясненнями Пленумом Верховного суду України у своїй Постанові № 3 від 28 березня 1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», а саме п. 3, при проведенні підготовки справи до судового розгляду від заявника повинні бути витребувані дані про психічну хворобу, недоумство громадянина або зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами. Даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Відповідно до статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», діагноз психічного розладу повинен встановлюватися відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб. У цьому положенні також зазначено, що діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах безпосередньо не пов`язаних зі станом його або її психічного здоров`я. Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Зазначені висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року № 6-384цс16. У рішенні «Руденко проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що стаття 5 Конвенції, разом зі статтями 2, 3 та 4, стоїть у першому ряду фундаментальних прав, які захищають фізичну безпеку людини, та на її важливості у демократичному суспільстві (рішення у справах «Маккей проти Сполученого Королівства» (McKay v. the United Kingdom), та «Шторк проти Німеччини» (Storck v. Germany)). За практикою Європейського суду з прав людини («Агопян до України»), словосполучення «згідно із законом» пункту 2 статті 8 «Право на повагу до приватного і сімейного життя» Конвенції по суті робить посилання на національне законодавство та передбачає обов`язок дотримуватися його матеріально-правових та процесуальних норм (див. рішення від 30 вересня 2010 року у справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine)). Судом встановлено, що [PERSON] має матір [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з заявником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №20 КОМДІС від 10.02.2025. [PERSON] , [INFO] , страждає на психічний розлад, згідно довідки МСЕК серія 12 ААБ №614945 від 04.02.2020 є інвалідом дитинства, з 23.09.1967 їй встановлена друга група інвалідності, безстроково, за своїм станом може бути пристосована до праці підсобні роботи, прибиральник території. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 27-ц від 02.02.2026 року, [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки. За психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Заінтересованою особою представником ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ В МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ надано подання про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд вважає, що існують законні підстави для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною. За ч. 1 ст. 300 ЦПК суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі ст. 55 ЦК опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно із ст. 62 ЦК опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. За ст. 63 ЦК опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Отже, суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , страждаючи на стійкий психічний розлад здоров`я, на теперішній час позбавлена можливості у належний спосіб здійснювати захист своїх особистих прав та інтересів. Як вбачається з подання виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради № 556 від 18.06.2025 за наслідками розгляду заяви [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, опікунська рада при виконавчому комітеті Покровської районної у місті Кривому Розі ради вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] , внаслідок визнання її недієздатною. Аналізуючи наведені правові норми та встановлені судом обставини справи, з метою захисту прав та інтересів [PERSON] , [INFO] , суд, визнаючи її недієздатною, вважає за необхідне встановити над такою особою опіку, призначивши її опікуном [PERSON] , тим самим задовольнивши заяву останньої у повному обсязі. У відповідності до частини шостої статті 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті, згідно з частиною 7 вказаної статті Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved