Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно, яку згодом уточнив (а.с.35-38). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] батько позивача [PERSON] помер у місті Бердянську Запорізької області, тобто на території тимчасово окупованій Російською Федерацією. За життя батько позивача заповів своєму сину [PERSON] все належне йому на момент смерті майно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому на підставі договору купівлі - продажу від 13.09.2018 року. 03 червня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 03 червня 2025 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови зазначено відсутність у спадкоємця оригіналів документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно за спадкодавцем. Отримати оригінали цих документів позивач не має змоги, оскільки вони залишилися у батька на непідконтрольній уряду України території. Отримати належним чином завірені копії документів також неможливо, оскільки нотаріальні архіви залишилися у місті Бердянську. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом щодо визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 24 червня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання позивачем копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви (а.с.19-20). 31 липня 2025 року, на виконання ухвали Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 24 червня 2025 року, від позивача [PERSON] надійшла до суду через підсистему «Електронний суд» заява про усунення недоліків позовної заяви, разом із копією договору купівлі-продажу квартири від 13 вересня 2018 року і платіжною інструкцією № 8386-4506-1366-0490 від 31 липня 2025 року про сплату судового збору у розмірі 3289 грн. 67 коп. (а.с.23-27). Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 04 серпня 2025 року продовжено позивачу [PERSON] строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлено позивачу [PERSON] десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви (а.с.29). 04 вересня 2025 року позивачем [PERSON] було подано до суду заяву про долучення до матеріалів позову копії договору купівлі - продажу від 13.09.2018 року (а.с.30-34). 05 вересня 2025 року позивачем [PERSON] було подано до суду через підсистему «Електронний суд» уточнену позовну заяву (а.с.35-38). У період з 01 вересня 2025 року по 19 вересня 2025 року включно суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О. перебувала у щорічній відпустці. Ухвалою Олександрівськогорайонного суду міста Запоріжжя від 22 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд цивільної справи у порядку загального позовного провадження (а.с.42). Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 19 листопада 2025 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Іванова Олександра Івановича ( [ADDRESS] ) копію спадкової справи № 18/2024 після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.54). 09 січня 2026 року на виконання ухвали Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 19 листопада 2025 року від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Іванова Олександра Івановича надійшла копія спадкової справи (а.с.59-115). Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 19 січня 2026 року підготовче провадження у цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.121). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Проте, позивачем через підсистему «Електронний суд» було подано заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити (а.с.124). Представник відповідача Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області у судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Між тим, представником відповідача через канцелярію суду було подано клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому, просить ухвалити рішення на розсуд суду за наявними у матеріалах справи документами (а.с.46-48). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши позиції учасників процесу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у місті Бердянську, Запорізької області, Україна, помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджуєтеся свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02 вересня 2024 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідний актовий запис № 624(а.с.8.). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 21 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку, батьком [PERSON] , [INFO] , значиться [PERSON] , відповідний актовий запис № 404 від 02 квітня 1985 року (а.с.6). Згідно заповіту, посвідченого 12.03.2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Івко Юлією В`ячеславівною, зареєстрованого в реєстрі за № 251, спадкоємцем усього майна [PERSON] , [INFO] , який народився в місті Донецьк, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, є його син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . Право власності померлого [PERSON] на зазначену квартиру підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 429752140 від 03.06.2025 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно: 1643496423104. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.09.2018 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чичековою Г.С. за реєстровим № 935 (а.с.9). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 18/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , наданої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Івановим О.І. на виконання ухвали суду від 19.11.2025 року, до даного приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу 12 вересня 2024 року звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] його батька [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Дана заява зареєстрована за № 31 (а.с.61). На підставі даної заяви було заведено спадкову справу № 18/2024 після померлого [PERSON] (а.с.59-115). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78320308 від 12.09.2024 року відносно [PERSON] інформація у спадковому реєстрі відсутня (а.с.72). 03 червня 2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Іванова О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Дана заява зареєстрована за № 38 (а.с.113). 03 червня 2025 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Івановим О.І. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно: 1643496423104, - після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезазначену квартиру, а саме: договору купівлі-продажу, посвідченого 13.09.2018 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чичековою Г.С за реєстровим № 935, було відмовлено та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної від 03.06.2025 року (а.с.115). Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , а оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезазначену квартиру, а саме: договору купівлі-продажу, посвідченого 13.09.2018 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чичековою Г.С за реєстровим № 935, було залишено у місті Бердянську Запорізької області, яке є тимчасово окупованою територією України, відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року (із змінами), де зазначено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, вказано, що вся територія Бердянської міської територіальної громади визнана тимчасово окупованою Російською Федерацією. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Правова норма ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 2 статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч. 3 ст. 1223 ЦК України. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, аналізуючи наведені норми чинного законодавства слід констатувати, що позивач у порядку спадкування за заповітом набув право власності на вищевказану квартиру. Стосовно необхідності застосування такого способу захисту, як визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень пункту 1) частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Передбачений у пункті 1) частини другої статті 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів може стосуватися визнання як наявності права, так і його відсутності. Визнання права у позитивному значенні (визнання існуючого права) та у негативному значенні (визнання відсутності права та відповідного йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у юридичній визначеності (висновок Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.14) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункти 54-56)). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, врахувавши, що визнання за позивачем права власності на майно у порядку спадкування за заповітом за рішенням суду надасть позивачу [PERSON] можливість реалізувати наявні у нього права шляхом пред`явлення рішення суду до приватного нотаріуса та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру, оскільки саме у такий спосіб порушені права позивача можуть бути ефективно поновлені, а тому суд приходить до висновку про обрання позивачем належного та ефективного способу захисту порушених прав, та вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , таким чином задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вимог про стягнення з відповідача судового збору позивач не заявляв, а тому їх слід віднести за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved