Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 12 вересня 2008 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вони так і не змогли дійти до спільної згоди по різним питанням подружнього життя, у них різні погляди на питання сімейного життя, ведення спільного домашнього господарства, виховання дитини та інші важливі питання сімейного життя і побуту. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час позивач є інвалідом І групи внаслідок отриманих травм в ДТП, і відповідач, дізнавшись що шансів на її одужання мало, покинув її і взагалі не спілкується ні з нею, ні з дитиною. Позивач зазначає, що налагоджувати будь-які стосунки з відповідачем не бажає, на примирення не згодна, на розірванні шлюбу наполягає. Тому позивач просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач згідно частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Від Відповідача відзиву на позовну заяву не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 170 (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що спільне життя не склалося через те, що сторони не змогли дійти до спільної згоди по різним питанням подружнього життя, у них різні погляди на питання сімейного життя, ведення спільного домашнього господарства, виховання дитини та інші важливі питання сімейного життя і побуту, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. На даний час сторони сімейного життя не ведуть, примирення між ними не можливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились, і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе, і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та інтересам спільної дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331грн. 20 коп., оскільки позивач є особою з інвалідністю І групи, а тому звільняється від сплати судового збору за подання позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved