Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Адвокат Менько Д.Д., як представник заявника [PERSON] , звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить: оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця і жителя с. Герасимівка, Роменського району, Сумської області, померлим із дня набрання законної сили рішенням суду про оголошення його померлим. Заяву мотивує тим, що заявниця по справі є дочкою [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.02.1985 року та який був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану по Роменському району Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області 25 вересня 1997 року. В подальшому 17.09.1998 року [PERSON] зареєстрував шлюб з громадянкою РФ [PERSON] , від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , громадянин РФ. Знаходячись на тимчасовому проживанні разом із дружиною та сином в м. Москва 26 травня 2002 року [PERSON] пішов з квартири з метою працевлаштуватися і більше не повернувся. Із зазначеного часу та протягом трьох років він за місцем проживання і реєстрації не з`являвся, ніяких відомостей про його місце перебування ні його дружина, ні діти від першого шлюбу заявниця по справі [PERSON] та її брат [PERSON] не отримували. За фактом звернення [PERSON] до Роменського МРВ 1.07.2005 року була заведена Розшукова справа № 99 і оголошено державний розшук [PERSON] та зроблено запити в РФ з метою встановлення місця перебування останнього. Заходи, які вживались з метою розшуку [PERSON] ніяких результатів не принесли що змусило [PERSON] звернутись до Роменського міськрайонного суду із заявою про визнання його безвісно відсутнім. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім їй потрібно було для розірвання шлюбу і оформлення допомоги на сина в управлінні праці та соціального захисту населення. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2006 року [PERSON] , [INFO] , уродженця і жителя с. Герасимівка, Роменського району, Сумської області було визнано безвісно відсутнім з 1 вересня 2003 року. З моменту визнання його безвісно відсутнім минуло більше двадцяти трьох років, але жодних відомостей щодо нього так і не надійшло, а дії щодо його розшуку результату не дали, тому є підстави вважати його померлим. Тривала відсутність батька заявниці перешкоджає здійсненню її прав та обов`язків, оскільки [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності подружжя частина домоволодіння [ADDRESS] , втім, через відсутній актовий запис про його смерть, у останньої виникли перешкоди для оформлення спадщини, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, посилаючись на викладені у ній обставини Заінтересована особа [PERSON] підтримала подану представником заявника заяву. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду повернувся конверт з відміткою «Адресат відсутній за указаною адресою». Про дату судового засідання [PERSON] повідомлений шляхом публікації оголошення на офіційному сайті «Судова влада України» до суду не з`явився. Передача будь-яких документів компетентним органам Російської Федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива (лист Міністерства юстиції України від 31.10.2022 №100817/98748-22-22/12.1.3). Суд, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши учасників процесу, свідків [PERSON] та [PERSON] вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.6), які перебували у зареєстрованому шлюбі та який був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану по Роменському району Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області 25 вересня 1997 року (а.с.12). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2006 року [PERSON] , [INFO] , уродженця і жителя с. Герасимівка, Роменського району, Сумської області було визнано безвісно відсутнім з 1 вересня 2003 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2015, [INFO] в с. Герасимівка Роменського району помер [PERSON] (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10). Згідно довідки виконавчого комітету Роменської міської ради від 04.03.2026 №02-28-18/71 [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] фактично з 2003 року і по даний час на території Пустовійтівського старостинського округу РМР не проживає. Інформацією щодо місця його перебування старостат не володіє (а.с.11). З витягу з рішення Пустовійтівської сільської ради від 30.12.1993 №пр12 вбачається, що [PERSON] надана у приватну власність земельну ділянку, загальною площею 0,2 га (а.с.13). До матеріалів справи долучена копія технічного паспорту на будинок за адресою: [ADDRESS] , виданий 12.09.1989 року [PERSON] (а.с.14). На виконання ухвали про оголошення фізичної особи померлою №585/979/26 від 10 березня 2026 року, в частині витребування копії актового запису про розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надав копію актового запису про державну реєстрацію розірвання шлюбу відносно [PERSON] та [PERSON] , за № 39 від 13 червня 2007 р., складеного Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (а.с.33, 34). Свідок [PERSON] , [INFO] , пояснив суду, що останній раз [PERSON] бачив приблизно у 2003-2004 роках, на скільки йому відомо, то останній виїхав на роботу до Москви. Свідок [PERSON] , [INFO] , суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] , який більше як 20 років тому виїхав до Москви на «заробітки». З того часу вона його більше не бачила. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно зберіглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Встановлено, що з моменту визнання безвісно відсутнім батька заявниці минуло більше двадцяти трьох років, жодних відомостей щодо нього не має, дії щодо його розшуку результату не дали, тому є підстави вважати його померлим. Тривала відсутність батька заявниці перешкоджає здійсненню її спадкових прав та обов`язків і є перешкодою для оформлення спадщини. За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави оголошення [PERSON] померлим з дня набрання даним рішенням законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved