Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

АТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначене наступне. Так, 28.02.2024 року [PERSON] уклав з АТ «ОТП Банк» кредитний договір № 3000020527, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. При цьому всупереч умовам кредитного договору відповідач не здійснював своєчасно платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Через викладене відповідач має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 08.09.2025 року становить 18 223, 75 грн. та складається з: 1 104, 01 грн. - непростроченого тіла кредиту, 11 916, 01 грн. - простроченого тіла кредиту, 5 203, 73 грн. - прострочених відсотків. Посилаючись на викладені обставини, АТ «ОТП Банк» просив позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 18 223, 75 грн., а також понесені банком судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422, 4 грн. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2025 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання (головуючий суддя Миколайчук П.В.). При цьому у зв`язку з призначенням головуючого судді на посаду судді Житомирського апеляційного суду та повторним автоматизованим розподілом вказаної цивільної справи, остання надійшла в провадження судді Данилюк О.С. та ухвалою судді від 29.12.2025 року згідно з абз. 2 ч. 12 ст. 33 ЦПК України розгляд вказаної цивільної справи було продовжено за правилами спрощеного позовного провадження та по справі було призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача АТ «ОТП Банк» не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.02.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3000020527, відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти у сумі 16 100 грн. на споживчі цілі, а саме на рефінансування (погашення заборгованості позичальника перед кредитором першої черги (АТ «ОТП Банк» за кредитним договором № 2024692367 від 08.07.2019 року) (а.с. 8-12). Вищевказаний договір укладено в електронній формі. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору дата остаточного повернення кредиту 28.08.2025 року. Згідно з п. 1.2. Кредитного договору протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись фФіксована процентна ставка у розмірі 40% річних. Відповідно до п. 1.3. договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Крім того, відповідач 27.02.2023 року підписав за допомогою відкритого ключа паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено умови кредиту, аналогічні підписаному ним Кредитному договору, та орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (а.с. 6-7). Відповідач [PERSON] отримав 16 100 грн. кредиту, про що свідчить меморіальний ордер № 35504972 від 28.02.2024 року (а.с. 17). При цьому [PERSON] взятого на себе зобов`язання щодо вчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв`язку з чим станом на 08 вересня 2025 року має заборгованість у розмірі 18 223, 75 грн., яка складається з: 1 104, 01 грн. - непростроченого тіла кредиту, 11 916, 01 грн. - простроченого тіла кредиту, 5 203, 73 грн. - прострочених відсотків (а.с. 13). 14.07.2025 року позивачем направлено відповідачу досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, проте заборгованість відповідачем погашена не була (а.с. 15). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти позикодавця не повернуті своєчасно та в повному обсязі, а також вимоги ч. 1 ст. 530 ЦК України, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків, передбачених умовами договору. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 18 223, 75 грн. Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв`язку із зверненням до суду по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанціями, залученими до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved