Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось в суд із позовом, в якому зазначено, що 24.06.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту в електронному вигляді з використанням одноразового ідентифікатора як електронного підпису. За даним кредитним договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на офіційному веб-сайті Кредитодавця. За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти (тип процентної ставки фіксована), які нараховуються з дня видачі кредитних коштів по день погашення Кредиту за відсотковою ставкою, що встановлюється в передбаченому Договором порядку. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків та інших платежів виникла заборгованість в сумі 12 000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000,00 грн., заборгованість за відсотками 9000 грн. Позивач зауважує, що 01.05.2024 року згідно умов договору про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс», останнє набуло право вимоги до відповідача. Посилаючись на відповідні обставини позивач просить стягнути з відповідача вищенаведений розмір заборгованості, відшкодувати судові витрати з оплати судового збору 2422,40 грн., витрати на професійну правичу допомогу в сумі 6000,00 грн. Ухвалою суду від 02.01.2026 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.06.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» як кредитодавець надав, а позичальник, отримала грошові кошти в сумі 3 000,00 грн. Умовами договору сторони визначили строк користування кредитом - 120 днів з кінцевим строком повернення 13.07.2023 року, встановили графік платежів у період кредитування. Учасниками також погоджено типи застосованих процентних ставок при користуванні грошовим коштами: -дисконтна процентна ставка становить 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.3 договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом; -базова процентна ставка складає 2,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в.п.1.3 договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Встановлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків виникла заборгованість в сумі 12 000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000,00 грн., заборгованість за відсотками 9000 грн. Між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» і ТОВ «Діджи Фінанс» 01.05.2024 року укладено договір факторингу, згідно якого клієнт (ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «Діджи Фінанс») зазначені у реєстрі права вимоги, а фактор їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених договором. Судом досліджено витяг з реєстру прав вимоги з даними про боржника [PERSON] з відомостями про суму заборгованості за тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованості за відсотками 9000,00 грн, а всього 12 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Суд приходить до висновку, що, оскільки позичальник [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання з повернення отриманих сум кредиту, при цьому, право грошової вимоги, включаючи нараховані відсотки, правомірно набуто позивачем у справі, вимога про стягнення грошових вимог є обґрунтованими. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору 2422,00 грн. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги від 01.01.2025 року, детальний опис робіт з наведенням відомостей про види послуг, їх тривалість, вартісне значення. Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу, що зазначена на виконання правничих послуг вартість робіт та її тривалість, є завищеною з огляду на складність справи та наслідки розгляду, виявляє непропорційність з врахуванням необхідного часу для захисту прав особи. З огляду на викладене, суд,

Outcome: approved