Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») через свого представника звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за: договором позики № 3619510687-106711 від 10.08.2021, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»; договором позики № 75151715 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.08.2021, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] ; договором про споживчий кредит № 3358825 від 23.08.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] ; договором про споживчий кредит № 103761911, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» вказує, що вони набули права вимоги до боржника [PERSON] за вищевказаними кредитними договорами. Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитними договорами, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача у сумі становить 146711,38 грн. З урахуванням наведеного, представник позивача просить стягнути з відповідача на його користь позивача заборгованість у розмірі 146711,38 грн, а також судові витрати. Рух справи Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.07.2025 відкрито спрощене провадження по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.08.2025 витребувано в АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо належності відповідачу [PERSON] кредитної картки та докази зарахування коштів на картковий рахунок. 26.08.2025 відповідач надала до суду відзив на позовну заяву. 03.09.2025 представник позивача надав до суду відповідь на відзив. 03.09.2025 відповідач надала заперечення на відповідь на відзив. 27.01.2026 відповідач подала до суду зустрічну позовну заяву про стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.03.2026 зустрічну позовну заяву [PERSON] повернуто на підставі ч. 3 ст. 194 ЦПК України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнавала частково, заперечувала щодо нарахування відсотків та просила зменшити витрати на правову допомогу. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини 10.08.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики № 3619510687-106711, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3500,00 грн (а.с. 23-25). Строк період користування кредитними коштами складає 20 днів та починається з 10.08.2021 та закінчується 30.08.2021 (включно). (п. 2.3. Договору). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору) (п. 2.5. Договору). ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» виконало свої зобов`язання за договором позики та та перерахувало відповідачу обумовлену договором суму, що підтверджується квитанцією від 10.08.2021 та інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 1387/04 від 16.04.2025 (а.с. 48). Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за договором позики № 3619510687-106711 від 10.08.2021, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 26696, 00 грн, яка складається із: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 23196,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 59). 21.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 21-12/21, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором позики № 3619510687-106711 від 10.08.2021, що підтверджується: копією вказаного договору; копією реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 21-12/21 від 21.12.2021 (а.с. 63-65). 20.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (позичальник) та [PERSON] укладено договір позики № 75151715 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.08.2021, за умовами якого позичальнику надано у позику грошові кошти у розмірі 14281,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за коритсування кредитом у розмірі 1,99 % щоденно (а.с. 37). ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за договором позики № 75151715 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.08.2021 та перерахувало відповідачу обумовлену договором суму, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-000023052/ТНПП від 24.04.2025 (а.с. 52). Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за договором позики № 75151715 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.08.2021, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 48645,38 грн, яка складається з наступного: 14281,00 грн - заборгованість по основній сумі (тілу кредиту); 34103,03 грн - заборгованість за відсотками; 32,86 грн - 3 % річних; 228,49 грн - інфляційні збитки (а.с. 58). 27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 27/01/2022, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором позики № 75151715 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.08.2021, що підтверджується: копією вказаного договору; копією витягу реєстру боржників до договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 (а.с. 66-68, 84). 23.08.2021 між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про споживчий кредит № 3358825, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн (а.с. 29-31). Кредит надається строком на 20 днів з 23.08.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплатити комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 12.09.2021 (п. 1.2., п. 1.3 Договору). Комісія за надання кредиту: 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. Договору). Проценти за користування кредитом: 2000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору). ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за договором про споживчий кредит та перерахувало відповідачу обумовлену договором суму, що підтверджується квитанцією від 23.08.2021 (а.с. 51). Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 3358825, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 44700,00 грн, яка складається з наступного: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 38750,00 грн - заборгованість за відсотками; 950,00 грн - заборгованість за комісією (а.с. 60). 23.08.2021 між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про споживчий кредит № 1037619911, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 3000,00 грн (а.с. 33-35). Кредит надано строком на 15 днів з 23.08.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за коритсування кредитом (дата платежу): 07.09.2021 (п. 1.4., п. 1.5. Договору). Комісія за надання кредиту становить 870,00 грн, яка нараховується за ставкою 29,0 % відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. Договору). Проценти за користування кредитом: 900,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору). ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 1037619911 та перерахувало відповідачу обумовлену договором суму, що підтверджується квитанцією від 23.08.2021 (а.с. 46 зворотня сторона). Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 1037619911, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 26670,00 грн, яка складається з наступного: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 22800,00 грн - заборгованість за відсотками; 870,00 грн - заборгованість за комісією (а.с. 61). 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, за умовами якого за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором про споживчий кредит № 3358825 від 23.08.2021, що підтверджується: копією вказаного договором; копією реєстру боржників до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021. (а.с. 71-75,82). 30.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 30-11-165, за умовами якого за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1037619911 від 23.08.2021, що підтверджується: копією вказаного договору; копією реєстру боржників до договору факторингу № 30-11-165 від 30.11.2021; копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30-11-165 від 30.11.2021 (а.с. 76-80, 83). В подальшому між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Вердикт Капітал», в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором позики № 3619510687-106711 від 10.08.2021; договором позики № 75151715 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.08.2021, договором про споживчий кредит № 3358825 від 23.08.2021, договором про споживчий кредит № 103761911, що підтверджується: копією вказаного договору; копією витягів з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 (а.с. 10-13, 85-93). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7 від 11.10.2025, підтверджується факт належності відповідачу [PERSON] платіжної картки [NUMBER] та зарахування коштів за вище вказаними кредитними договорами (а.с.164-168). Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Застосовані норми права Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитними договорами відповідно до договорів факторингу та договорів про відступлення права вимоги, укладеними з первісними кредиторами. Вказані договору факторингу та договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Суд не погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості за кредитними договорами з огляду на наступне. Стосовно суми заборгованості по процентам суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України, відповідно до якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Зважаючи на визначену у договорі позики № 3619510687-106711 від 10.08.2021 та фактично надану суму кредиту у розмірі 3500,00 грн на строк 20 днів зі сплатою 1,95 % щоденно за користування кредитом, у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість по процентам саме у розмірі 1360,00 (3500,00х1,95х20 днів), а не 23196,00 грн як вказує позивач. Загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором позики № 3619510687-106711 від 10.08.2021 складає 4860,00 грн, яка складається: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1360,00 - заборгованість за відсотками. Системний аналіз положень пп. 1.1 - 1.4 договору про споживчий кредит № 3358825 від 23.08.2021 щодо порядку та строку кредитування (20 днів), пп. 2.3. - 2.3.1.2. договору щодо пролонгації (60 днів), дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 23.08.2021 та закінчився 12.09.2021 (20 днів) і міг бути пролонгований на строк не більше 60 днів, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного договору не передбачено можливість його подальшої пролонгації. Отже, відсотки за користування кредитом становлять 2000,00 грн (визначені п. 1.5.2 договору) та 15000,00 грн (5000,00х5%х60 днів). Отже, загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договоромпро споживчий кредит № 3358825 від 23.08.2021 складає грн, яка 22000,00 грн складається: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2000,00 грн - заборгованість за відсотками; 15000,00 грн - заборгованість за стандартною ставкою у межах періоду пролонгації. Як вбачається з договору про споживчий кредит № 103761911 від 23.08.2021, сторонами погоджено строк кредитування 15 днів (п. 1.3 Договору), також сторонами погоджено пролонгацію строку кредитування (п. 2.3. - 2.3.1.2 Договору). З урахуванням положень пп. 1.1 - 1.4 договору щодо порядку та строку кредитування (15 днів), пп. 2.3. - 2.3.1.2. договору щодо пролонгації (60 днів), наявні підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 23.08.2021 та закінчився 07.09.2021 (15 днів) і міг бути пролонгований на строк не більше 60 днів, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного договору не передбачено можливість його подальшої пролонгації. Отже, відсотки за користування кредитом становлять 900,00 грн (визначені п. 1.5.2 договору) та 9000,00 грн (3000,00х5%х60 днів). Загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за договором про споживчий кредит № 103761911 від 23.08.2021 становить 13770,00 грн, яка складається з: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9900,00 грн - заборгованість за відсотками; 870,00 грн - заборгованість за комісією. Зважаючи на визначену у договорі позики № 75151715 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.08.2021 та фактично надану суму позики у розмірі 14281,00 грн на строк 30 днів зі сплатою 1,99 % щоденно за користування позивача, у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість по процентам саме у розмірі 8525,75 (14281,00х1,99%Х30 днів). Нарахування 3 % річних та інфляційних збитків за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України, умовами позики № 75151715 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.08.2021 не передбачено, цим договором встановлено інший розмір відсотків, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення 32,86 грн нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат у сумі 32,86 грн у відповідності до ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягають. Отже, загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором позики № 75151715 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.08.2021 становить 22806,75 грн, яка складається: 14281,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8525,75 грн - заборгованість за відсотками. Відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися зобов`язань за кредитними договорами. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 63436,75 грн, яка складається з наступного: -заборгованість за договором позики № 3619510687-106711 від 10.08.2021 у розмірі 4860,00 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1360,00 - заборгованість за відсотками; -заборгованість за договором позики № 75151715 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.08.2021 у розмірі 22806,75 грн, з яких: 14281,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8525,75 грн - заборгованість за відсотками; -заборгованість за договоромпро споживчий кредит № 3358825 від 23.08.2021 у розмірі 22000,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 17000,00 грн - заборгованість за відсотками; -заборгованість за договором про споживчий кредит № 103761911 від 23.08.2021 у розмірі 13770,00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9900,00 грн - заборгованість за відсотками; 870,00 грн - заборгованість за комісією. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом представником позивача сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0531240073 від 20.06.2025. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1047,42 грн (63436,75х2422,40/146711,38). Також представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представником позивача надано: договір № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги № 572 від 01.05.2025; прайс-лист; витяг з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25000,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial