Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2026 року відкрито провадження у справі за позовом АТ «Універсал банк» (далі- Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 13594 гривні 52 копійки та розгляд справи призначено на 10 лютого 2026 року. 26 січня 2026 року до Суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення Відповідачеві повістки із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» 10 лютого 2026 року судове засідання відкладено на 12 березня 2026 року, у зв`язку із першою неявкою Відповідача. 10 лютого 2026 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явились. Представник Позивача надіслав до суду заяву про проведення судового засідання без їх участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою її реєстрації. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. Крім того, Відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації 23 лютого 2026 року оголошення про виклик на офіційному-веб сайті судової влади України. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог пункту 11 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин та не подав відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 12 березня 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 24 серпня 2021 року між Позивачем та Відповідачем підписано Анкету-Заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту. Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язують виконувати його умови. Позивач свої зобов`язання виконав, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 2000 гривень. В подальшому Позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. Загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за договором становить 13954,52 гривні в тому числі: -Загальний залишок заборгованості за тілом кредиту 13939,99 гривень; -Заборгованість за пенею 14,53 гривні. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: - заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 13954,52 гривні; - судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 3028 гривні. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1. Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 24 серпня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та Відповідачем, відповідно до якого станом на 05 жовтня 2025 року залишок простроченої заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 13954 гривні 52 копійки. 2. Довідка про розмір встановленого кредитного ліміту, відповідно до якої 24 серпня 2021 року Відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000 гривні. 3. Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, відповідно до якої Відповідач просить відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» та погоджується, що ця Анкета разом з Умовами і правилами обчислення фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг. 4. ID-картка Відповідача 5. Покрокова інструкція активації картки Monobank та підписання УЕП умов та правил. 6 .Умови і правила обслуговування в АТ «Універсалбанк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank). IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 24 серпня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір, відповідно до якого Відповідачеві відкрита кредитна лінія, що підтверджується анкетою (пункт ІІІ.3 цього Рішення). Відповідно до умов кредитної лінії, Відповідач має повернути отримані кошти в строк до 62 днів з моменту отримання коштів, що підтверджується анкетою (пункт ІІІ.3 цього Рішення). 24 серпня 2021 року Відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000 гривень, що підтверджується довідкою (пункт ІІІ.2 цього Рішення). Згідно із розрахунком Позивача, станом на 05 жовтня 2025 року у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованості, яка становить 13954 гривні 52 копійки (пункт ІІІ.1 Рішення). На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. V. Висновки суду Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Обов`язок повернути кошти у строк, визначений договором, виникає у Позичальника з моменту отримання коштів за договором позики. Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними, в постанові від 14 липня 2022 року у справі № 204/4341/17 договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним. Предметом доказування у справі є факт приєднання Відповідача до анкети-заяви про надання банківських послуг та отримання Відповідачем коштів на виконання цього договору. Відповідно до договору, на який посилається Позивач, Відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000 гривень. Таким чином, в цих конкретних відносинах заява-анкета сама по собі не підтверджує факт передачі коштів Відповідачеві, а відповідні платежі мали бути здійснені після укладення договору в безготівковій формі на рахунок Відповідача. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем не надано доказів перерахування коштів на виконання умов договору позики на рахунок Відповідача з 24 серпня 2021 року. Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Верховний Суд у справі №554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві Позивач посилається на факт надання кредитного ліміту у розмірі 2000 гривень Відповідачеві на платіжну карту, проте не надав до суду виписку по картковому рахунку Відповідача, на якому б було зазначено кредитну історію: надання самого кредиту, сплати кредиту та відсотків за користування ним. Розрахунок заборгованості, який наданий Позивачем не є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції, а тому не підтверджує надання коштів у позику Позивачем для Відповідача. В зв`язку із викладеним, Суд вважає недоведеним факт надання Відповідачеві кредитних коштів за кредитним договором та, як наслідок, недоведеним є факт виникнення у Відповідача заборгованості перед Позивачем. Таким чином, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в позовних вимогах відмовлено, то судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на Позивача. Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 3028 гривень залишаються на Позивачеві. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed