Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

04 листопада 2025 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просить суд оголосити померлим [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявниця мотивує тим, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] . Останній перебував на службі в ЗСУ на посаді командира 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] та в період з 27.11.2024 року по 27.01.2025 року, з 14.02.2025 року по 15.03.2025 року та з 24.03.2025 року по [INFO] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в Донецькій області Бахмутському районі, Торецькій місткій ТГ та в Донецькій області Краматорському районі, Костянтинівській міській ТГ. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 1779 від 28.05.2025 року [PERSON] визнано таким, який зник безвісти внаслідок танкового обстрілу противником, в районі населеного пункту Диліївка Костянтинівської міської громади Краматорського району Донецької області, при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Відповідно до сповіщення сім`ї № 4413 молодший лейтенант [PERSON] зник безвісти 29.04.2025 року під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Диліївка Краматорського району Донецької області. Необхідність оголошення особи померлою необхідна їй для оформлення виплат, які передбачені діючим законодавством, а також для меморіалізації пам`яті свого чоловіка. У зв`язку з наведеним, заявниця звернулася до суду із заявлено вимогою. Ухвалою судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2025 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Піщанського районного суду Вінницької області. Відповідно до Розпорядження № 11 від 26 листопада 2025 року голови Піщанського районного суду Вінницької області, у зв`язку із відсутності потрібної кількості присяжних для авторозподілу, матеріали цивільної справи за заявою [PERSON] про оголошення особи померлою, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина [NUMBER] , передана на розгляд Крижопільському районному суду Вінницької області, як найбільш територіально наближеного. Ухвалою судді від 10 грудня 2025 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Залучено Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до справи як заінтересовану особу. Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 09 січня 2026 року направив лист про слухання справи у відсутності представника відділу. 12 січня 2026 року представник Міністерства оборони України через систему «Електронний суд» подав пояснення по справі, в яких зазначив, що управовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті, що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Приписи частини 2 статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою саме у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Згідно даних наказу № 376 код запису UA14120070050013894 у н.п Диліївка, Констянтинівської міської громади, Краматорського району, Донецької області активні бойові дії завершились 31.12.2022 року. Розгляд справи просить провести за відсутності представника Міністерства оборони України. Ухвалою суду від 12 січня 2026 року було задоволено клопотання про допит свідків в режимі відеоконференції та витребувано додаткові докази. 04 лютого 2026 року від військової частини [NUMBER] на виконання ухвали суду надано копію Акту службового розслідування та даних матеріалів за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] . Представник заявниці [PERSON] адвокат Кундеус С.І. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, зазначивши що суду надані всі докази на підтвердження вимог заяви. Разом з тим звернув увагу, що матеріали службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] , містять докази, що останній визнаний загиблим за аналогічних обставин як і [PERSON] , оскільки останні перебували на одній позиції під час зазначених подій. Крім того покази свідка [PERSON] підтверджують загибель [PERSON] . Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 21 жовтня 2021 року Вінницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Відповідно до Сповіщення сім`ї № 4413 від 01 травня 2025 року, яке адресоване [PERSON] , молодший лейтенант [PERSON] , [INFO] , військова частина [NUMBER] , який призваний на військову службу по мобілізації 22.07.2024 року [INFO] , зник безвісти 29.04.2025 року , під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Диліївка Краматорського району Донецької області. Відповідно до витягу із наказу № 345 від 17.11.2024 року командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) молодшого лейтенанта [PERSON] , який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 15 листопада 2024 року № 1491 на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , який прибув з Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, з 17 листопада 2024 року зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення, та вважати таким, що прибув до оперативно-тактичного угрупування « [INFO] » та приступив до виконання службових обов`язків. Згідно витягу із Акту службового розслідування, яке було проведено на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.04.2025 року № 2722 «Про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти молодшого лейтенанта [PERSON] » та з метою уточнення причин і умов, що сприяли зникненню безвісти молодшого лейтенанта [PERSON] , командира 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , встановлено обставини правопорушення досліджено рапорт командира [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] підполковника [PERSON] від 29.04.2025 року № 21855, згідно з яким 29.04.2025 року о 00 год 05 хв, противник здійсним танковий обстріл по вогневій позиції особового складу в районі населеного пункту Диліївка Краматорського району Донецької області, внаслідок чого, виконуючи бойове завдання, зник безвісти молодший лейтенант [PERSON] , військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту. Дані обставини підтвердженні доповіддю підполковника [PERSON] від 29.04.2025 року, журналом бойових дій військової частини [NUMBER] від 28.03.2025 року № 12/9/19т за 29.04.2025 року. Під час проведення службового розслідування встановлено, що достатніх (вичерпних) фактів (відомостей) про загибель молодшого лейтенанта [PERSON] , колишнього командира 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , 1998 року народження, службовим розслідуванням не здобуто. Відомостей про місцезнаходження молодшого лейтенанта [PERSON] та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступень їх тяжкості, службовим розслідуванням не здобуто. Результатом службового розслідування встановлено вважати молодшого лейтенанта [PERSON] , колишнього командира 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , 1998 року народження таким, що зник безвісти внаслідок танкового обстрілу противником в районі н. п. Диліївка Костянтинівської міської громади Краматорського району Донецької області, 29 квітня 2025 року, при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту. Зникнення безвісти молодшого лейтенанта [PERSON] не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Відповідно до витягу з наказу № 1779 від 28.05.2025 року командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) вважати молодшого лейтенанта [PERSON] , колишнього командира 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , 1998 року народження таким, що зник безвісти внаслідок танкового обстрілу противником в районі н. п. Диліївка Костянтинівської міської громади Краматорського району Донецької області, 29 квітня 2025 року, при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту. Зникнення безвісти молодшого лейтенанта [PERSON] не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Як вбачається із Довідки № 0666/118/5487 від 08 липня 2025 року військової частини [NUMBER] молодший лейтенант [PERSON] командир 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] в період з 27.11.2024 року по 27.01.2025 року, з 14.02.2025 року по 15.03.2025 року та з 24.03.2025 року по [INFO] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в Донецькій області Бахмутському районі, Торецькій місткій ТГ та в Донецькій області Краматорському районі, Костянтинівській міській ТГ. Разом з тим, як вбачається із скріншотів переписки побратимів [PERSON] із заявницею, які досліджені в судовому засіданні, останні повідомляли заявницю про загибель [PERSON] та неможливості забрати його тіло. В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який надав наступні покази. Із [PERSON] він служив в одній роті військової частини [NUMBER] та 28.04.2025 року були на виконанні бойового завдання в одному бліндажі біля н.п. Диліївка Краматорського району Донецької області. Того дня близько 18-19 години був приліт снаряду в їхній бліндаж. Їх засипало землею. В той час він втратив свідомість, коли прийшов до себе почав відкопуватися, то побачив руку Бориса, впізнав руку [PERSON] по обручці. Відкопати його не зміг, його засипало дуже глибоко, по тому як була розташована рука Бориса він зробив висновок, що останній лежить обличчям донизу. Він відкопував його 20 хвилин, проте не зміг відкопати, разом з тим були постійні обстріли з боку противника. Про службове розслідування щодо зникнення безвісти [PERSON] не знає, оскільки він знаходився в шпиталі. Його допитували з 26 батальйону іншої військової частини. Оскільки їхні військовослужбовці були відкомандировані до їхньої військової частини та разом вони були на бойовому завданні того дня. Як вбачається із виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора ДП «Український національний центр розбудови миру» щодо [PERSON] , [INFO] , інформація про перебування останнього в полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутня; інформація про стан здоров`я від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутня; підтвердження про перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел відсутня. Разом з тим, за клопотанням представника заявниці було досліджено матеріали службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] . Згідно Акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] встановлено, що згідно рапорту начальника групи розвідки штабу військової частини від 29.04.2025 року, [INFO] близько 23 год 50 хв. противник здійснив удар FPV-дроном по СтМ «Бугор» в районі н.п. Диліївка Костянтинівської міської громади Краматорського району Донецької області. В результаті удару розвідник-навідник 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] загинув. Тіло солдата не можливо було евакуювати. Як вбачається із обставин та фактів, що були встановлені під час проведення даного службового розслідування 28.04.2025 року о 23 год 50 хв противник здійснив удар FPV-дроном по СтМ «Бугор» в районі н.п. Диліївка Костянтинівської міської громади Краматорського району Донецької області, в результаті чого розвідник-навідник 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] зник безвісти (загинув). Як зазначено в даному Акту разом із солдатом [PERSON] загину військовослужбовець 5 сб [NUMBER] омбр, їхні тіла опинились під завалами бліндажу. Разом з тим зазначено, по даному факту командирам військових частин [NUMBER] , [NUMBER] була надана Довідка-доповідь за фактом зникнення безвісти військовослужбовця розвідувального взводу військової частини [NUMBER] від 29.04.2025 року. Результат службового розслідування вважати розвідника-навідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] зниклим безвісти за особливих обставин 28 квітня 2025 року поблизу н.п. Диліївка Краматорського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби, під час виконання бойового завдання в районі бойових дій, що пов`язане із захистом Батьківщини. Як вбачається витягу із журналу обліку бойових дій військової частини [NUMBER] від 28 квітня 2025 року зазначено, що на виконання бойових наказів командира 5 сб [NUMBER] омбр від 26.03.2025 року та № 31 дск, 206 об ТрО виконує бойові завдання у районі відповідальності та приймає безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) у оперативному підпорядкуванні командира 5 сб 28 омбр ОТУ « [INFO] » на території Донецької області. На виконання бойового наказу командира [NUMBER] об ТрО від 28.03.2025 року № 18 дск розвідувальний взвод [NUMBER] об ТрО продовжує ведення оборонного бою в батальйонному районі оборони [NUMBER] сб [NUMBER] омбр в районі н.п. Диліївка Костянтинівської міської громади Краматорського району Донецької області. Противник здійснив удар FPV-дроном по СтМ «Бугор» в районі н.п. Диліївка Костянтинівської міської громади Краматорського району Донецької області, в результаті чого розвідник-навідник 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] зник безвісти (загинув). Дані відомості із зазначеного службового розслідування підтверджують те, що [PERSON] загинув за тих же обставин що і [PERSON] , оскіотки останні перебували на одній позиції в один і той же самий час, та під час обстрілу загинули, - їхні тіла опинилися під завалами бліндажу - евакуація тіл була неможлива. Щодо різниці в часі а саме 28.04.2025 року 23 год 50 хв та 29.04.2025 року 00 год 05 хв, суд зазначає, що було повідомлено військовослужбовцями в різні частини, коли останні могли вийти на зв`язок. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частини перша статті 2 ЦПК України). Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України установлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Щодо початку відліку строку, передбаченого реченням другим частини другої статті 46 Цивільного кодексу України, для оголошення судом фізичної особи померлою Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або / та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або / та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»). Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Отже, у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376 (далі - Перелік). Згідно вказаного Переліку, на території населеного пункту Диліївка Костянтинівської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області (документально підтверджене місце зникнення безвісти [PERSON] ) з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 21.06.2023 року по 31.08.2025 року велись бойові дії, а з 01.09.2025 року вона є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. З часу закінчення активних бойових дій та тимчасово окупованою російською федерацією зазначеного населеного пункту до дня винесення рішення суду пройшло понад 6 місяців з дня тимчасової окупації. Отже, матеріали справи та факти, повідомлені заявницею у заяві, які не були суперечливими щодо обставин загибелі [PERSON] є підставами для того, щоб зробити можливим вірогідне припущення про смерть [PERSON] [INFO] в районі населеного пункту - село Диліївка Краматорського району Донецької області, під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини [NUMBER] . Дані факти об`єктивно підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: копією свідоцтва шлюб; копією витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] № 345 від 17.11.2024 року про зарахування до списків особового складу військової частини [PERSON] ; копією акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти молодшого лейтенанта [PERSON] , витягом з наказу № 1779 від 28.05.2025 року командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності); довідкою про безпосередню участь [PERSON] у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України № 0666/118/5497 від 08.07.2025 року; сповіщенням сім`ї № 4413 від 01.05.2025 року; копією матеріалів службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] ; показами свідка. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] з урахуванням встановлених судом фактів. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved