Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 червня 2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 260. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що починаючи з січня 2011 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах без державної реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] . У період спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Згодом спільне проживання позивачки з відповідачем було припинено, а 21 грудня 2019 року позивачка уклала шлюб із [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено на « [PERSON] ». Відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2021 року шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишилося « [PERSON] ». 25 червня 2021 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 260. Водночас, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та наявність різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Ухвалою судді від 08.12.2025 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.15). Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Статтею 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 696, який в подальшому розірвано рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2021 року (а.с.7-8). 25 червня 2021 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 260 (а.с.9). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір та спір про місце проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved