Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

[PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Мотивуючи тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Подружнє життя фактично припинене, спільне господарство не ведуть. Вважає, що їх сім`я розпалася та збереження шлюбу неможливе, тому має намір його розірвати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвала про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження направлялася за місцем реєстрації відповідача, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.11.2010 (а.с.10). Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 25.03.2011, серії [NUMBER] від 24.10.2014 та серії [NUMBER] від 28.08.2018 (а.с.7,8,9). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. Доводи позивача відповідачем не спростовані. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Щодо залишення після розірвання шлюбу позивачці прізвище « [PERSON] », суд зазначає, що відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тобто це право позивача визначене законом та не потребує додаткового визнання вказаного права за позивачем. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1331,20 грн., але стягнути їх з відповідача позивач не просила.

Outcome: approved