Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

02.02.2026 року [PERSON] через свого представника, адвоката Ярошенко О.О., звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 10.02.2023 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем сторон мають мололітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом з позивачкою. Позивачка знаходиться у декретній відпустці, не працює, додаткових доходів не отримує. У зв`язку із чим пред`явлено позов про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Ярошенко О.О., у судове засідання не з`явились. У заяві від 02.03.2026 представник позивачки [PERSON] адвокат Ярошенко О.О. просив суд розглянути справу без участі сторони позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Шлюб зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 10.02.2023 складено відповідний актовий запис №169 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження від 26.11.2024, серія [NUMBER] , виданим Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2026/001523130 від 29.01.2026 та копії витягу з реєстру територіальної громади №2026/001523163 від 29.01.2026 судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві позивачка зазначила, що нею до Хортицького районного суду м. Запоріжжя подано позов про розірвання шлюбу. Також подано заяву до Хортицького районного суду м. Запоріжжя про видачу судового наказу про стягнення аліментів на малолітню дитину. Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень заяву [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Стягнуто з боржника [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня подачі та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 лютого 2026 року і до повноліття дитини. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців немає, натомість позивачка знаходиться у декретній відпустці, на її утриманні знаходиться їх спільний малолітній син, не працює, додаткових доходів не отримує. Положеннями ч. 1ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України). Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. З аналізу наведених норм права вбачається, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). За встановлених обставин справи, що на час звернення позивачки до суду з даним позовом, дитина не досягла трирічного віку та проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, у позивачки доходи відсутні, тому суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати кошти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а отже остання наділена правом звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання матері дитини, що виходячи з приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, є його процесуальним обов`язком, адже кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідачем відзиву на позов не надано, як і не надано жодного доказу на спростування обставин, викладених у позові, суд встановив, що малолітня дитина сторін у справі проживає разом з матір`ю, позивач здійснює догляд за дитиною до трьох років та потребує матеріальної допомоги на її утримання, а відповідач є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дитини та її утримання. Резюмуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що визначений позивачкою розмір аліментів на її утримання відповідає критеріям виваженості, розумності та справедливості. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти стягуються з дня подачі позову до суду. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Так, 28.01.2026 між адвокатом Ярошенко О.О. та [PERSON] укладено договір про надання правничої (юридичної) допомоги. Відповідно до Акту №1 до договору від 28.01.2026 про надання правничої (юридичної) допомоги підтверджується, що адвокат надав, а клієнт прийняв послуги, в тому числі і послуги з аналізу документів, складання та подачі позовної заяви, відстеження стадії судового розгляду, подання необхідних заяв, загальна вартість цих послуг становить 4000,00 грн. Факт перерахування коштів за надані послуги підтверджується платіжною інструкцією код документу 8404-6631-2005-7886 від 29.01.2026. Отже, суд вважає встановленим, що позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Ярошенко О.О., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Крім того, враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved