Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

У грудні 2025 року позивач звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила наступне. З 19 серпня 2017року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №623. Від шлюб мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку- [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Шлюбні відносини сторони не підтримують з листопада 2025року у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. З цих причин позивачка вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Просить шлюб між сторонами розірвати. Позивач [PERSON] письмово просила розгляд справи проводити за її відсутності , позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] письмово просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2017року, який було зареєстровано Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №623. Батьками малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Положеннями ч. 1 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.112СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сімейні стосунки сторони не підтримують з листопада 2025року, що не заперечувалось відповідачем у своїй заяві. Таким чином, між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Положеннями ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в позовній заяві просить залишити їй прізвище, що було надано після укладення шлюбу « [PERSON] ». Тому суд , з урахуванням заяви позивачки, залишає їй прізвище без змін. Згідно із приписами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.115СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані з сплатою судового збору.

Outcome: approved