Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Позивач АТ "ТАСКОМБАНК" звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 88862,30 гривень та 2422,40 гривень судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.06.2023 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №002/20883531-CK_SB. Відповідно до вказаного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в сумі 50000, 00 гривень строком користування до 20.06.2025 з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 37%. Внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 88862,30 грн. , яка складається з: заборгованість по тілу кредиту ( в т.ч. прострочена) в розмірі 49991,86 грн.; заборгованість по процентам ( в т.ч. прострочена) в розмірі 38870,4 грн. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Поштова кореспонденція, яка надсилалась судом за зареєстрованим місце проживання відповідача, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення поштової кореспонденції у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання поштової кореспонденції. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 21.06.2023 між АТ «Таскомбанк». та [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. [PERSON] з 21.06.2023 є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до Заяви договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору №002/20883531-CK_SB . Умовами Кредитного договору визначено, ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «Таскомбанк», Позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Згідно умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті. [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в сумі 50 000,00 гривень строком користування до 20.06.2025 з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 37 %. [PERSON] в процесі користування кредитним договором допускав систематичні порушення його умов, зокрема порушував графіки погашень тіла та процентів. станом на 01.09.2025 заборгованість позичальника так і не була погашена. Як наслідок, Станом на 01.09.2025 заборгованість за кредитним договором №002/20883531-CK_SB від 21.06.2023, становить 88 862,30 грн. ,яка складається з: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) в розмірі 49991,86 грн.; заборгованість по процентам ( в т.ч. прострочена) в розмірі 38870,4 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що 21.06.2023 року між АТ «Таскомбанк». та [PERSON] укладено кредитний договір, кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість перед АТ «Таскомбанк». Відповідачем відзиву не направлено, не доведено обставин належного виконання ним умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відповідних відсотків, розмір яких у межах всього строку кредитування погоджено між сторонами відповідно до умов договору Відповідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем доведенні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 245, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved