Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025 у розмірі 14 685,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 26.01.2025 уклали кредитний договір № 26.01.2025-100000577, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 8 100,00 грн (з урахуванням додаткових договорів). Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, а відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 12.07.2025 утворилася заборгованість у розмірі 14 685,00 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 100,00 грн, процентів у розмірі 2 835,00 грн та неустойки в сумі 3750,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи провести за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Клопотання про відкладення справи до суду, відзив на позовну заяву до суду не надходили. У зв`язку з цим, суд, згідно вимог ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на таке. Встановлено, що 26.01.2025 ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір № 26.01.2025-100000577 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів від 26.01.2025 № 634943880 на картку платника [NUMBER] . 27.04.2025 відповідач за допомогою одноразового ідентифікатора К537 підписав додатковий договір до кредитного договору (кредитної лінії) № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025, відповідно до якого сума кредиту становить 7000,00 грн, а кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 2000 грн, що підтверджується квитанцією №723956286 про перерахування коштів від 27.04.2025 № на картку платника [NUMBER] 02.05.2025 відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора К646 було підписано додатковий договір до кредитного договору (кредитної лінії) № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025, відповідно до якого сума кредитоу становить 8100 грн, а кредитодавець зобов`язується надати позичальику 3-й транш у розмірі 1100 грн, що підтверджується довідкою № 213-1711 від 17.11.2025 ТОВ "Споживчий центр", відповідно якої 02.05.2025 о 09:42:10 на номер картки [NUMBER] , було перераховано 1100,00 грн. Згідно з заявкою кредитного договору № 26.01.2025-100000577 (кредитної лінії) від 26.01.2025 передбачено, що строк, на який надається кредит, становить 168 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 12.07.2025. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У позичальника та кредитора відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту. Процентна ставка - фіксована, згідно зазначеного кредитного договору, ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Період користування ставкою "Економ" період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) та заявка, яка є частиною кредитного договору, підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е648. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Згідно з розрахунком позивача станом на 12.07.2025 утворилась заборгованість у розмірі 14 685,00 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 100,00 грн, процентів у розмірі 2 835,00 грн, нарахованих за період з 26.01.2025 до 12.07.2025, з урахуванням часткової сплати в загальній сумі 6 517,00 грн (31.01.2025 в сумі 700,00 грн, 22.02.2025 в сумі 700,00 грн, 08.03.2025 в сумі 700,00 грн, 22.03.2025 в сумі 700,00 грн, 05.04.2025 в сумі 700,00 грн, 19.04.2025 в сумі 700,00 грн, 07.05.2025 в сумі 1317,00 грн) та неустойки в сумі 3 750,00 грн. Крім того, позичальник сплатив комісії з надання та обслуговування кредиту згідно з графіком платежів в загальній сумі 1 000,00 грн (по 250,00 грн 31.01.2025, 22.02.2025, 08.03.2025, 22.03.2025). Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025 з додатковими договорами від 27.04.2025 та від 02.05.2025, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню несплачена заборгованість за тілом кредиту та нарахованими процентам за зазначеним кредитним договором . Щодо стягнення неустойки, нарахованої позивачем на суму невиконаного зобов`язання, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки нарахування неустойки в період дії в Україні воєнного стану суперечить положенням п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного кредитного договору № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025, отже позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8100,00 грн, за відсотками - 2 835,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial