Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач в особі представника адвоката - Черних Вікторії Олександрівни звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем по справі шлюб зареєстрували 23 червня 1995 року у Яготинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 87. Від подружнього життя неповнолітніх дітей немає, однак добровільно розірвати шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану не може, з огляду на небажання відповідачки спільно з`явитися до відділу реєстрації актів цивільного стану, а також відсутність з відповідачем спілкування, взаєморозуміння. Сімейне життя сторін не склалося в зв`язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети, разом як подружжя не проживають. Мотивуючи тим, що подальше збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить лише формальний характер, оскільки шлюбні відносини між ними припинилися. В судове засідання позивачка не з`явилася, в заяві до суду просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнала та просила не надавити термін на примирення, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". В силу ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала та її визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом та позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час подання заяви до суду звільняються особи з інвалідністю І та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи те, що у позивача встановлена 2 група інвалідності, то в силу вимог п. 9 ч. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved