Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою, в якій просить оголосити її чоловіка [PERSON] , [INFO] , померлим, зазначивши, що останній є військовослужбовцем Військової частини [NUMBER] Сил Територіальної оборони ЗСУ та проходив військову службу на посаді старшого стрільця 2-го стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти. [INFO] під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Лиман Перший Куп`янського району Харківської області в результаті артилерійського обстрілу підрозділами збройних сил російської федерації [PERSON] зник безвісти. Під час проведення службового розслідування встановлено, що 13.10.2023 року її чоловік разом із іншими військовослужбовцями несли чергування на позиції «Я*», коли російські військові почали вилазити на їх позиції, ведучи стрілецький бій, над ними висіли дрони, ворог скидав ВОГи з дронів та працювала артилерія, потім прилетів безпілотник і скинув невідомий газ, який виїдав очі та не давав дихати. Після цього почався ворожий штурм, внаслідок артилерійського обстрілу повалило дерева, ворог проводив обстріли із стрілецької зброї, ховаючись за поваленими деревами, інша ворожа група обходила наших військових між позиціями «Я*» та «Д*». По позиціях наших військових прилетіли снаряди РПГ, було кілька вибухів, з`явився чорний дим, [PERSON] був важко поранений, [PERSON] був контужений, [PERSON] поранений в ногу, коли вони відходили ворог стріляв у них із наших позицій, четверо військовослужбовців, серед яких і [PERSON] , з позиції не повернулися. 17.10.2023 року [INFO] було скеровано їй повідомлення про факт зниклого безвісти військовослужбовця, яким сповіщено, що солдат [PERSON] зник безвісти під час бойового завдання, мужньо виконуючи службовий обов`язок по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Лиман Перший Харківської області. Вказує, що Координаційний штаб з питань поводження з військовополоненими 09.12.2023 надав відповідь, що [PERSON] включений до «Реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора», держателем якого є ДП «Український національний центр розбудови миру», що виконує функції Національного інформаційного бюро, однак до них не надходила інформація зі сторони російської федерації про перебування [PERSON] у полоні. Таким чином її чоловік вважається зниклим безвісти уже більше двох років, а у неї відсутня можливість отримати відповідні документи про його смерть через відсутність документів, що підтверджують таку. Ухвалою судді від 25 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявниця в судове засідання не з`явилася, вона та її представник подали до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Городоцького відділу реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення заяви покладає на розсуд суду. Представник Міністерства оборони України Тіщенко А.В., 09.03.2026 року подав письмові пояснення, у яких зазначив, що усією можливою інформаціює щодо [PERSON] володіє командування військової частини [NUMBER] , [PERSON] не проходив військову службі в МОУ, тому вони не володіють інформацією про цього військовослужбовця. Розгляд справи просив проводити у його відсутності. Представник Військової частини [NUMBER] Зотов Д.М., 09.03.2026 року подав письмові пояснення, у яких вказав, що [PERSON] було зараховано до списків особового складу Військової частини [NUMBER] від 18.07.2023 року, призначено його на посаду старшого стрільця стрілецького відділення стрілецької роти. Дійсно, згідно Акту службового розслідування від 19.11.2023 року [PERSON] зник безвісти, на момент складення акту його доля невідома, спроби його розшуку були неможливі через неприйнятні ризики втрати особового складу, оскільки район зникнення військовослужбовця було зайнято супротивником. Розгляду заяви просить проводити у його відсутності. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] є дітьми заявниці, від останньої поступила заява про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані докази у справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Хишевичі Городоцького району Львівської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10, 12). 02.06.2009 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , в результаті чого остання змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.11). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , а [INFO] друга дочка [PERSON] (а.с.13-14). Батько [PERSON] [PERSON] , помер [INFO] (а.с.18), мати [PERSON] [PERSON] , померла [INFO] (а.с.19).. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який на теперішній час продовжено. Згідно Витягу з наказу командира ВЧ [NUMBER] № 199 від 18.07.2023 солдата [PERSON] , старшого стрільця 2 го стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти вважати таким, що з 18.07.2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с.26). Згідно з Актом службового розслідування, затвердженого командиром Військової частини [NUMBER] , запропоновано серед іншого вважати [PERSON] зниклим безвісти за особливих обставин, починаючи з 13.10.2023 року на околицях населеного пункту Лиман Перший Харківської області під час виконання обов`язків військової служби, виконання завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, у зв`язку з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації (а.с.27-38). З пояснень інших військовослужбовців, долучених до Акту службового розслідування, 12.10.2023 року вони разом із [PERSON] заступили на бойове чергування, тримали позицію «Я*», бачили як ворог намагається пролазити на позиції і вони давали їм відсіч, вели стрілецький бій, крім цього дрони ще висіли над ними, це тривало протягом дня. Дрони скидали газ і ВОГи та працювала артилерія, внаслідок цього нападало багато сосен перед вогневою позицією. Противник однією групою, прикриваючись поваленими деревами, почав стріляти, інша група почала обходити їх між позиціями «Д*» та «Я*», в один момент прилетів снаряд РПГ по їхній кулеметній точці, яку вони засікли. Один солдат закричав, що кидає гранату, в цей момент прилетів ще один снаряд в те місце, де вони були, звідти пішов чорний дим. Можливо їх поранило або навіть вбило, не знають. Оскільки їх було кого поранено, кого контужено, вони почали відходити з позиції. [PERSON] був лівіше від них, на сусідній вогневій позиції, зі ще одним солдатом, але щоб вони відстрілювалися він не чув, що з ними сталося під час артилерійського та стрілецького обстрілів йому невідомо, але в подальшому із «Я*» вони не вийшли (а.с.41-49). Згідно Витягу з наказу командира ВЧ [NUMBER] № 576 від 19.11.2023 солдата [PERSON] , гранатометника 2 го стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , вважати зниклим безвісти за особливих обставин, починаючи з 13.10.2023 року на околицях населеного пункту Лиман Перший Харківської області під час виконання обов`язків військової служби, виконання завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, у зв`язку з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації (а.с.50-53). 18.10.2023 за заявою [PERSON] внесено відомості в ЄРДР за № 12023141440000241 за фактом зникнення безвісти [PERSON] , попередня правова кваліфікація ч.1 ст.115 КК України (а.с.60). Також [PERSON] внесений в Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підтверджується Витягом з реєстру за № 20231125-2580 від 25.11.2023 (а.с.58). 17.10.2023 листом начальника [INFO] [PERSON] за № 1/8021 [PERSON] повідомлено про факт зникнення безвісти 13.10.2023 її чоловіка [PERSON] , під час виконання бойового завдання в районі н.п. Лиман Перший Харківської області (а.с.54). Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії. Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія, хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій. Згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» населений пункт Лиман Перший Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області з 24.02.2022 року є тимчасово окупованою територією. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Разом із тим суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанови Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22, від 04 червня 2025 року у справі № 591/11696/23, від 18 грудня 2025 року у справі № 357/16463/24). Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справі № 755/11021/22, формулюючи висновки, Велика Палата Верховного Суду виходила з того (див. пункт 45 постанови), що у частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). У підсумку Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «… шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість» (див. пункт 82 постанови). Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Оскільки за встановленими у цій справі обставинами територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця [PERSON] , на момент такої події була тимчасово окупованою супротивником, очевидці обстрілу позицій, на яких знаходився [PERSON] , одностайно стверджують, що такі позиції були обстріляні, в те місце прилетів один снаряд, після чого звідти пішов чорний дим, тому у суду з надзвичайно великою вірогідністю є достатні істотні підстави вважати, що військовослужбовець [PERSON] загинув, а відлік строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України, має бути здійснений з 13.10.2023 року. Оголошення померлим [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть. Суд зазначає, що смерть [PERSON] настала під час виконання бойового завдання зі захисту Батьківщини [INFO] поблизу н.п. Лиман Перший Харківської області в результаті артилерійського та стрілецького обстрілів підрозділами збройних сил російської федерації. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення померлим [PERSON] . При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі наведеного,

Outcome: approved