Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду за участю заінтересованих осіб: Міністерства Оборони України, Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, [PERSON] , військової частини [NUMBER] з заявою про оголошення особи померлою. В обґрунтування заявлених вимог заявниця [PERSON] зазначає, що 23.07.2023 зник безвісти її брат [PERSON] , [INFO] , стрілець-снайпер 1-го механізованого відділення бойової машини 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти військової частини [NUMBER] старший солдат, будучи вірним Військовій присязі Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, під час виконання бойових завдань в районі с. Кліщіївка Донецької області внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань РФ та безпосередніх зіткнень з ворогом під час наступальних дій. Вона зі своїм братом [PERSON] з 26.10.2010 проживали однією сім`єю по [ADDRESS] , що підтверджується витягом 2844 від 03.08.2023 про зареєстрованих у житловому будинку, витягом з реєстру територіальної громади від 07.08.2023, свідоцтвами про її та його народження. Тривалий час вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, мали спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу, брат надавав їй матеріальну допомогу, а вона була у нього на утриманні, оскільки є непрацездатною особою - пенсіонером та потребувала матеріальної допомоги, що підтверджується її пенсійним посвідченням та рішенням Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 126/2303/23 від 08.02.2024. Оголошення [PERSON] померлим необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть та отримання інших передбачених чинним законодавством виплат, оскільки рішенням Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 126/2303/23 від 08.02.2024 було встановлено факт її перебування на утриманні брата та визнано її членом його сім`ї. Також у [PERSON] є дочка [PERSON] , яка є спадкоємцем І черги та яка також має бути залучена до участі в розгляді даної справи як заінтересована особа. Згідно з інформацією Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 30.10.2025, актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] в Державному реєстрі актів цивільного стану не виявлено. Згідно з Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин від 27.12.2023 [PERSON] , [INFO] отримав статус особи, зниклої безвісті за особливих обставин 06.09.2023, а з 01.08.2023 по факту його зникнення безвісті старшого солдата [PERSON] , [INFO] під час виконання бойових завдань в районі с. Кліщівка Донецької області 23.07.2023 внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань рф та безпосередніх зіткнень з ворогом, під час наступальних дій було внесено інформацію до ЄРДР та почато досудове розслідування кримінального провадження № 120230201000000383. Правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для його реалізації, в даному випадку є її право, як громадянки України на оголошення [PERSON] померлим, що, в свою чергу, стане підставою для реалізації нею інших своїх прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю брата. Натомість реалізація нею таких прав в позасудовому порядку наразі не можлива з об`єктивних причин - відсутності документів, передбачених чинним законодавством України, які достовірно посвідчують факт смерті [PERSON] і дозволяють здійснити державну реєстрацію смерті відповідним територіальним органом ДРАЦС України. Оскільки старший солдат [PERSON] , будучи військовослужбовцем ЗСУ, зник безвісти 23.07.2023 за обставин, що загрожували йому смертю, під час бойового зіткнення з противником, дані про те, що він знаходиться у полоні, відсутні, вважає наявними підстави для застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 46 ЦК України та оголошення його померлим до спливу двох років від дня закінчення бойових дій. При цьому, враховуючи конкретні обставини зникнення безвісті [PERSON] - під час воєнного стану, внаслідок вогневого впливу збройних формувань рф на бойові позиції ЗСУ, просить з урахуванням положень ч. 3 ст. 46 ЦК України оголосити його померлим від дня його вірогідної загибелі - [INFO] , місцем смерті вважати населений пункт Кліщівка Донецької області. Просить оголосити [PERSON] , [INFO] померлим [INFO] , місцем смерті вважати населений пункт Кліщівка Донецької області під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань, під час дії воєнного стану на території України. Заявниця [PERSON] та представник заявниці адвокат Дудін Л.В. в судовому засіданні заяву підтримують, просять її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити заяву про оголошення особи померлою. Від представника заінтересованої особи Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - начальника відділу ДРАЦС Кравчук Л.Я. надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу в її відсутність, не заперечує проти задоволення заяви про оголошення особи померлою. Представник заінтересованої особи Міністерства Оборони України - Балтак Д.О. надав заяву, в якій просить ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про оголошення особи померлою та розгляд справи проводити за відсутності представника Міноборони. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала на утриманні брата [PERSON] , [INFO] та вона визнана членом сім`ї військовослужбовця [PERSON] , що підтверджується рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 08.02.2024 у справі № 126/2303/23. Заявниця [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою, що підтверджується витягом Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Бершадської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2844 від 03.08.2023. Згідно довідки заступника командира військової частини [NUMBER] [PERSON] № 14/3914 від 07.06.2023, єфрейтор [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до довідки начальника [INFO] [PERSON] № 395 від 15.08.2023, старший солдат [PERSON] 01.06.2023 був призваний на військову службу по загальній мобілізації згідно Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69 від 24.02.2022 (зі змінами) [INFO] до військової частини [NUMBER] . Згідно повідомлення про зникнення безвісти [INFO] № 2621 від 25.07.2023, адресованого [PERSON] , її сповіщено про те, що її брат стрілець-снайпер 1-го механізованого відділення - бойової машини 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] , [INFO] , будучи вірним Військовій присязі Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, під час виконання бойових завдань в районі с. Кліщівка Донецької області 23.07.2023 внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань Російської Федерації та безпосередніх зіткнень з ворогом, під час наступальних дій зник безвісти. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12023020100000383 від 01.08.2023 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України за заявою [PERSON] про те, що її брат стрілець-снайпер 1-го механізованого відділення бойової машини 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] , [INFO] під час виконання бойових завдань в районі с. Кліщівка Донецької області 23.07.2023 внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань РФ та безпосередніх зіткнень з ворогом, під час наступальних дій зник безвісти. Відповідно до листа начальника Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кравчук Л.Я. № 349-22.6-35 від 30.10.2025, проведено перевірку наявності актового запису про смерть за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по Бершадському відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на [PERSON] , 1969 року народження, актовий запис не виявлено. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Пунктом 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на всій території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Частиною 1 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. За приписами ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11 грудня 2024 року по справі №755/11021/22 дійшла висновків, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга статті 46 ЦК України). З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій. Отже, шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, належить рахувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Тобто, оголошення особи померлою можливе після спливу шести місяців з дня закінчення відповідних воєнних дій (бойових дій), а не воєнного стану. Воєнна дія згідно з повідомленням про зникнення безвісти мала місце 23.07.2023. Під час цього бою або воєнної дії в районі населеного пункту Кліщівка Донецької області зник безвісти [PERSON] під час виконання бойового завдання, внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань РФ та безпосередніх зіткнень з ворогом, під час наступальних дій. Тобто, заявниця [PERSON] звертається до суду із заявою після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦПК України. У ст. 306 ЦПК України визначено, зокрема, обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Статтею 47 ЦК України встановлено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, а саме: правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою та які не містять суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця [PERSON] дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Кліщівка Донецької області. З моменту події 23.07.2023 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявниці [PERSON] для отримання свідоцтва про смерть та отримання інших передбачених чинним законодавством виплат, оскільки рішенням Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 126/2303/23 від 08.02.2024 було встановлено факт її перебування на утриманні брата та визнано її членом його сім`ї. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявниці як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. Заявниця [PERSON] просить оголосити померлим [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 року у справі № 490/6057/19-ц, в якому зазначено, що встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Факт загибелі [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи наведене, суд вважає встановленим, що [PERSON] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану проти російських окупантів, тобто, за обставин, що загрожували йому смертю. З приводу дати смерті, враховуючи положення ч. 3 ст. 46 ЦК України, за якими фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті, суд дійшов висновку, що датою смерті [PERSON] слід вважати [INFO] . Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд роз`яснює заявниці [PERSON] , що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. За вимогами ч. 2 ст. 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved