Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом, в якому просять визнати за [PERSON] (Паспорт громадянина України: Серія [NUMBER] , що виданий 22.11.1996 року Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області, номер РНОКПП [NUMBER] ), [PERSON] (Паспорт громадянина України: Серія [NUMBER] , що виданий 12.07.1996 року Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області, номер РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (Паспорт громадянина України: Серія [NUMBER] , що виданий 03.09.1997 року Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області, номер РНОКП( [NUMBER] ), право власності спільної сумісної власності на об?єкт нерухомого майна - квартиру, загальною площею 44,9 кв.м., житлова площа 29,7 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Витрати пов?язані з розглядом справи покласти на Відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1997 року, виданого виконавчим комітетом Авдіївської міської ради на підставі рішення № 118 від 21.04.1997 року позивачі є співвласниками в рівних частках квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 29, 70 кв.м. 05.05.2025 року позивачі звернулися до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради з заявою про державну реєстрацію права власності на належне їм нерухоме майно, але державним реєстратором прав на нерухоме майно було винесено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 78933195 з огляду на те, що державному реєстратору не вдалось отримати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01.01.2013 року. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376 (із змінами та доповненнями), вказане нерухоме майно (квартира) знаходиться на території активних бойових дій та перебуває в окупації. За цих підстав позивачі просять визнати за ними право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18.08.2025 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачам строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 11.09.2025 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.11.2025 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилися, але надіслали заяви щодо розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. У свою чергу, представником відповідача - Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області Малярчик Е.Е., повноваження якої підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, також була надана заява про розгляд справи без її участі, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує. Також судом береться до уваги, що Авдіївська міська рада, зазначена в позові відповідачем, фактично припинила свої повноваження та замість неї Указом Президента від 30.03.2022 року № 188/2022 на території Авдіївської міської територіальної громади створено Авдіївську міську військову адміністрацію покровського району Донецької області, саме яка й є належним відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданим 22 квітня 1997 року виконавчим комітетом Авдіївської міської ради на підставі рішення від 21 квітня 1997 року за № 118, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, тобто на праві спільної часткової власності, належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 44, 9 кв.м. Згідно з реєстраційним написом на свідоцтві про право власності на житло право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було зареєстроване Бюро технічної інвентаризації м. Донецька в реєстровій книзі за реєстровим номером 5035 від 07 травня 1997. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , квартира має загальну площу 44, 90 кв.м., житлову 29, 70 кв. м. Місто Авдіївка відноситься до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 р. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 15.05.2025 року за №78933195 позивачам відмовлено у реєстрації права власності на це нерухоме майно через неможливість отримання від БТІ інформації про зареєстровані права на нерухоме майно до 01.01.2013 року. Загальновідомим та таким, що не підлягає доказуванню у даній справі, є факт, що починаючи з 07.04.2014 м. Донецьк тимчасово окуповано, що також визначено у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309. Суду не надано доказів переміщення КП «БТІ м. Донецька» з м. Донецька, як не надано і доказів евакуації реєстраційних справ щодо нерухомого майна з м. Донецька. Відтак, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду справи доступу до реєстраційних справ, які зберігаються у КП «БТІ м. Донецька», позивачі та державні реєстратори не мають. Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ, (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до рішення від 15.05.2025 року за № 78933195 державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено позивачам в проведенні реєстрації права власності на спірну квартиру через неможливість отримання від БТІ інформації про зареєстровані права на нерухоме майно до 01.01.2013 року. Суд вважає доведеним факт належності позивачам на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] , оскільки це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, а також копією реєстраційного напису, зробленого Бюро технічної інвентаризації м. Донецька в 1997 році. Враховуючи, що право власності було отримане до 01.01.2013 року, відомості про державну реєстрацію зберігались в КП « Донецьке БТІ» в м. Донецьку, яке з 2014 року є окупованим. Правочин не був внесений до Державного реєстру права власності на нерухоме майно, після початку його функціонування, тому що документація про реєстрацію права власності в КП «Донецьке БТІ» залишилась на окупованій території . А тому власники позбавлені можливості підтвердити реєстрацію права власності в позасудовому порядку і це є перешкодою в реалізації позивачами свого права власності. Позовні вимоги про визнання права власності на частку в спільній сумісній власності ґрунтується на положеннях ст.370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Суд виходить із рівності часток всіх співвласників, тому що не надано доказів про будь-які домовленості про інше та інші докази передбачені законом. Враховуючи , що відповідно до правовстановлюючих документів квартира належить трьом співвласникам, то їх частки є рівними, по 1/3 частці кожному. Тому, суд вважає що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі . Відносно розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, то суд вважає, що витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на позивачів, оскільки вказаний вище позов виник не через винні дії Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області і підстав для покладення витрат на Авдіївську міську військову адміністрацію Покровського району Донецької області немає.

Outcome: approved