Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 23.02.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №816746416 від 29.08.2024 у розмірі 22249,79 грн, що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 10600 грн., суми заборгованості за відсотками 6572 грн та суми неустойки 5077,79 грн; за договором позики №79628625 від 09.05.2024 у розмірі 11870,28 грн, що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 4000 грн, суми заборгованості за відсотками 777,20 грн. та суми заборгованості за пенею 7093,08 грн. Позов мотивований тим, що 29.08.2024 [PERSON] уклав з ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №816746416. В подальшому 09.05.2024 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали договір позики №79628625. За умовами вказаних кредитних договорів позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Відповідач користувався кредитними коштами, однак не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому кредитів. 29.10.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу №МВ-ТП/6. В подальшому 27.02.2025 ТОВ «Таліон плюс» уклав з ТОВ «ФК «ЄАПБ» договір факторингу №27/0225-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №816746416 від 29.08.2024 в сумі 22249,79 грн. 27.03.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №79628625 від 09.05.2024 в сумі 11870,28 грн. Таким чином за вказаними договорами до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по зазначених кредитних договорах. З часу отримання права вимоги до відповідача штрафні санкції не нараховувалися. Всупереч умовам кредитних договорів відповідач [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх (первісних) кредиторів. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, на адресу суду повернуто поштове відправлення з відміткою ВПЗ «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач вважається повідомленим про дату судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 23.02.2026 позивач звернувся до суду з цим позовом. 24.02.2026 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.03.2026. 23.03.2026 сторони до суду не з`явилися. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи без оформлення окремого документа, перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Суд встановив, що 29.08.2024 [PERSON] уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії №816746416, підписав його електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.За умовами п. 2.1 договору банк надав кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 10600 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. Згідно із п. 2.2. договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1 договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Відповідно до п.3.1 договору, позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Пунктом 2.3 договору передбачено, що кредитодавець надав позичальнику перший транш за договором в сумі 5024 грн. 29.08.2024 (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором, що визначено в п. 2.4 договору. Відповідно до п. 3.3. договору, для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1356,60 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через Особистий кабінет. Відповідно до п. 7.2. договору, в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору. Відповідно до п. 7.3. договору, кінцева дата повернення (виплати) кредиту 28.09.2029 року. Відповідно до п.п. 8.3 договору, базова процентна ставка складає 1,00% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожен день користування ним, що становить 365% річних. В подальшому відповідач [PERSON] укладав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» додаткові угоди до договору №816746416 від 29.08.2024, за умовами яких отримував транші, зокрема 17.09.2024 в сумі 3948 грн, 19.09.2024 в сумі 583 грн, 20.09.2024 в сумі 1045 грн. На виконання умов кредитного договору 29.08.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача перший транш в розмірі 5024 грн, 17.09.2024 другий транш в сумі 3948 грн, 19.09.2024 третій транш в сумі 583 грн. та 20.09.2024 четвертий транш в сумі 1045 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Згідно розрахунку у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в сумі 22248,79 грн, з яких 10600 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 6572 грн. сума заборгованості за процентами, 5077,79 неустойка. 29.10.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №МВ-ТП/6, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшли права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах. 27.02.2025 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №27/0225-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №4 від 04.08.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22249,79 грн., що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 10600 грн, суми заборгованості за відсотками 6572 грн та суми неустойки 5077,79 грн. 09.05.2024 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79628625, за умовами якого відповідач отримав у позику грошові кошти у розмірі 4000 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою (базова) 1,00% в день на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики. Пунктом 4 договору позики передбачено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення коштів, на залишок позики. Орієнтовна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість позики 5200 грн, що передбачено пп. 2.3 договору. Згідно п. 3 договору позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Підписанням цього договору позики відповідачка підтвердила, що ознайомилась за посиланням https://mycredit.ua/uа/documents-icense/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послугами, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» (пп. 5.1. п. 5 договору позики). А також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі (п.п. 5.2. п. 5 договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий відповідачу, про що свідчить п. 29 Договору позики «Юридичні адреси та реквізити сторін». Перерахування грошових коштів на картку відповідача здійснене за допомогою технологічного оператора платіжних послуг ТОВ «Фінансова компанія «Фінексперес». Відповідно до довідки №КД-000109006/ТНПП, виданої 15.01.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Фінексперес», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 09.05.2024 успішно перерахувало кошти в сумі 4000 грн на платіжну карту [PERSON] . Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання по договору позики №79628625 від 09.05.2024 виконало в повному обсязі, перерахуваши на платіжну картку відповідача [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 4000 грн, а останній їх отримав. В свою чергу, [PERSON] належним чином зобов`язання за вищевказаним договором не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно з розрахунком ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість [PERSON] за договором позики №79628625 від 09.05.2024 за період з 09.05.2024 по 25.09.2024 становить 11870,28 грн та складається з: 4000 грн тіло позики, 777,20 грн проценти та 7093,08 пеня. За договором факторингу №27/03/2025 від 27.03.2025 та додаткової угоди №1 до вказаного договору від 27.03.2025, укладених між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», останнє отримало право вимоги до [PERSON] за договором позики №79628625. Відповідно до Реєстру боржників №32 від 25.09.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 11870,28 грн. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 сьт.599 ЦК України). Відповідно до змісту ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 29.08.2024 [PERSON] уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №816746416. В подальшому 09.05.2024 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали кредитний договір №79628625. Вказані договори підписані накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразових ідентифікаторів, які були надіслані кредитодавцями. Відповідач отримав кредитні кошти в повному об`ємі, розмір яких визначений в кожному кредитному договорі, які надійшли на його платіжну карту. Суд зазначає, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Відтак, укладення договорів у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача [PERSON] , оскільки саме він зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційних системах товариств, заповнив заявку, встановленої форми на сайті на отримання кредиту, повідомивши інформацію про власні прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, паспортні дані, податковий номер, контактні дані: адресу реєстрації та місця проживання, контактний номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, номер банківської карти, обрав суму кредиту, проценти за користування кредитом, суму для виплати та строк виплати, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитні договори з [PERSON] не були б укладені. Відповідач був вільним у виборі фінансової установи для отримання кредитів, а факт отримання коштів підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочину. Будь-яких відомостей про протиправне використання особистих даних відповідача сторонніми особами, в тому числі номером мобільного телефону чи електронною скринькою, на які товариствами були надіслані одноразові ідентифікатори для підписання кредитних договорів, та банківського рахунку, в матеріалах справах немає. Після підписання кредитних договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникли зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, строк кредитування, порядок продовження строку користування кредитними коштами (строку договору). Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі №2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 29.10.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало право грошової вимоги для ТОВ «Таліон плюс», яке в подальшому 27.02.2025 уклало договір факторингу з ТОВ «ФК «ЄАПБ». 27.03.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» також уклало договір факторингу з ТОВ «ФК «ЄАПБ». За даними договорами ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за вищевказаними кредитними договорами. Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Правовідносини з приводу відступлення права вимоги регулюються главою 73 «Факторинг» ЦК України. Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина перша статті 1078 ЦК України передбачає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За статтею 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч.2 статті 1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому доказів того, що передання права грошової вимоги мало місце, тобто надати копію договору факторингу. Якщо фактор не виконає цієї вимоги, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним за основним договором. Відтак ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є належним позивачем. Відповідач [PERSON] кредитні кошти не повернув ні первісним кредиторам, ні наступному кредитору, а тому позов в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитами підлягає задоволенню повністю. Вимоги про стягнення неустойки та пені задоволенню не підлягають з огляду на таке. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжена та діє дотепер. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Із зазначеного слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою в сумі 5077,79 грн. по кредитному договору №816746416 від 29.08.2024 та заборгованості за пенею в сумі 7093,08 грн по договору позики №79628625 від 09.05.2024 задоволенню не підлягають, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №816746416 від 29.08.2024 у розмірі 17172 грн, що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 10600 грн. та суми заборгованості за відсотками 6572 грн; за договором позики №79628625 від 09.05.2024 у розмірі 4777,20 грн, що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 4000 грн та суми заборгованості за відсотками 777,20 грн. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3328 грн, позов задоволено частково на 64,32% (21949,20:34120,07х100%), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2140,57 грн судового збору.

Outcome: partial