Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є співвласником нерухомого майна, а саме 1/2 частини нежитлових приміщень (будівля телятника) загальною площею 1 693, 4 кв.м., яке розміщено на земельній ділянці комунальної власності, кадастровий номер 0520655900:07:006:0046, загальною площею 15, 5788 га, розташованої на території Стрижавської селищної територіальної громади, [ADDRESS] . Іншим співвласником вказаного майна за цією адресою є [PERSON] , якому на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина нежитлових приміщень (будівля телятника) загальною площею 1 693, 4 кв.м. Про наявність власників нерухомого майна Стрижавській селищній раді достеменно було відомо, оскільки між сторонами існував та існує судовий спір відносно даної земельної ділянки, а саме судова справа № 128/1822/21, яка і по даний час перебуває на розгляді у Вінницькому районному суді Вінницької області, провадження по якій, відповідно до ухвали суду від 28.11.2022, зупинено. Незважаючи на зазначене, Стрижавською селищною радою на 67 сесії 8 скликання, рішенням № 44 від 01.08.2023 «Про розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності» було вирішено здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046, на якій розташоване майно позивача. На підставі оскаржуваного рішення від 01.08.2023 № 44 МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046. В результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046 були утворені земельні ділянки з кадастровими номерами: 0520655900:07:006:0109; 0520655900:07:006:0110; 0520655900:07:006:0111; 0520655900:07:006:0112; 0520655900:07:006:0113; 0520655900:07:006:0114; 0520655900:07:006:0115; 0520655900:07:006:0116; 0520655900:07:006:0117; 0520655900:07:006:0118; 0520655900:07:006:0119; 0520655900:07:006:0120; 0520655900:07:006:0121; 0520655900:07:006:0122; 0520655900:07:006:0123; 0520655900:07:006:0124; 0520655900:07:006:0125; 0520655900:07:006:0126; 0520655900:07:006:0127. Серед утворених в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046 є земельні ділянки з нерухомим майном позивача, що підтверджується Схемою фактичного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046, а саме, земельні ділянки з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124. Крім того, на поділених земельних ділянках розташоване нерухоме майно інших осіб. Однак, Стрижавська селищна рада приймає рішення про поділ земельної ділянки, в результаті чого відбулось розроблення даної документації без врахування інтересів власників нерухомого майна та їх намірів щодо оформлення прав на земельні ділянки. Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач оскаржив його до Вінницького окружного адміністративного суду. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі № 120/12623/23 від 08.11.2023, яке набрало законної сили 07.02.2024, позовну заяву було задоволено, та «Визнано протиправним та скасовано рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 01.08.2023 № 39 «Про розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності». Визнано протиправним та скасовано рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 01.08.2023 № 44 «Про розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності». Рішенням 70 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради № 17 від 21.10.2024 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Стрижавській селищній раді Стрижавська селищна територіальна громада, смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Стрижавській селищній раді Стрижавська селищна територіальна громада, смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області, з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046, утворивши в результаті поділу земельні ділянки з кадастровими номерами: 0520655900:07:006:0109; 0520655900:07:006:0110; 0520655900:07:006:0111; 0520655900:07:006:0112; 0520655900:07:006:0113; 0520655900:07:006:0114; 0520655900:07:006:0115; 0520655900:07:006:0116; 0520655900:07:006:0117; 0520655900:07:006:0118; 0520655900:07:006:0119; 0520655900:07:006:0120; 0520655900:07:006:0121; 0520655900:07:006:0122; 0520655900:07:006:0123; 0520655900:07:006:0124; 0520655900:07:006:0125; 0520655900:07:006:0126; 0520655900:07:006:0127. Оскільки серед утворених в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046 є земельні ділянки з нерухомим майном позивача, що підтверджується Схемою фактичного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124, позивач вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є вимога про визнання протиправним та скасування рішення селищної ради «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємство переробної, машинобудівної та іншої промисловості Стрижавській селищній раді» в частині затвердження утворених земельних ділянок з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124. Державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124, на яких розташоване нерухоме майно позивача, була здійснена 02.10.2023 відділом № 4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, що на думку позивача було вчинено незаконно, тому вважає необхідним для відновлення його прав зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Черкаській області скасувати записи у поземельних книгах про державну реєстрацію земельних ділянок та перенести відомості щодо них до архівного шару Національної кадастрової системи України, а також скасувати державну реєстрацію вказаних земельних ділянок. Тому, посилаючись на відповідні норми законодавства, позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення 71 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради № 17 від 29.09.2023 в частині затвердження утворених земельних ділянок з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124; зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Черкаській області скасувати записи у поземельних книгах про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124 та перенести відомості щодо вказаних земельних ділянок до архівного шару Національної кадастрової системи України; скасувати рішення про державну реєстрацію прав (права власності) та їх обтяжень, індексний номер: 70231706 від 15.11.2023, на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124, а також стягнути на користь позивача судові витрати по справі (а.с. 2 9 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 178 т. 1). На підставі ст. 178 ЦПК України, представник ГУ Держгеокадастру у Черкаській області подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Так, земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046, площею 15, 5788 га була поділена на підставі рішення Стрижавської селищної ради «Про розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності». Державний кадастровий реєстратор під час здійснення поділу земельної ділянки довіряв якості та достовірності даних наданих розробником, тому підстави для відмови у здійсненні поділу в нього були відсутні. Інформація щодо претензій громадянина [PERSON] про накладення земельної ділянки в Головному управлінні відсутня, та Головне управління не здійснило жодних дій, які б порушили права позивача (а.с. 192 193 т. 1). Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області також подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до рішення Стрижавської селищної ради, яке є предметом спору в даній справі, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046, в результаті чого було утворено нові земельні ділянки. При цьому, Стрижавська селищна рада, як орган, який від імені територіальної громади здійснює повноваження власника земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046, наділена повноваженнями щодо розпорядження останньою шляхом прийняття рішення про розроблення технічної документації із землеустрою щодо її поділу. Та обставина існування судового спору у справі № 120/12623/23 на час прийняття оскаржуваного рішення не може свідчити про недобросовісність, а тим більше про протиправність дій Стрижавської селищної ради. При цьому, при прийнятті рішення № 44 від 01.08.2023, як і при прийнятті оскаржуваного в даній справі рішення, Стрижавською селищною радою було досліджено питання про можливість порушення прав та/або законних інтересів третіх осіб, нерухоме майно яких знаходилося на земельній ділянці з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046. В результаті чого було встановлено порядок, схеми розташування та орієнтовні площі новоутворених земельних ділянок. Зокрема, із витягів із Державного земельного кадастру та технічної документації із землеустрою слідує, що інтереси усіх власників нерухомого майна, в тому числі позивача, були враховані та жодним чином не порушуються в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046. Новоутворена земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:07:006:0123 відповідає тому порядку користування, який позивач просить встановити у цивільній справі № 128/1822/21. Із витягів з Державного земельного кадастру можна виснувати, що на земельній ділянці з кадастровим номером 0520655900:07:006:0124 відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна, в тому числі нежитлові приміщення, належні позивачу, а також, за експлікацією земельних угідь, на земельній ділянці з кадастровим номером 0520655900:07:006:0123 відведено лише 0,1836 га площі під забудову сільськогосподарських будівель. Та в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б дійсність розташування об`єктів нерухомості загальною площею 1693,4 кв.м., про порушення права власності на які зазначає позивач, на земельних ділянках з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124. Цей факт унеможливлює встановлення наявності у позивача порушеного права, у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення у відповідній частині. Відсутність порушеного права є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Крім цього, оскаржуване позивачем рішення на момент звернення до суду вже вичерпало свою дію в результаті його реалізації (технічна документація затверджена, відомості про новоутворені земельні ділянки внесені в Державний земельний кадастр, право власності за Стрижавською селищною радою зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). У зв`язку з цим, скасування оскаржуваного рішення у відповідній частині не призведе до поновлення прав позивача, які він вважає порушеними. Поруч з цим, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання ГУ Держгеокадастру в Черкаській області скасувати записи у Поземельних книгах про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124 та перенести відомості щодо цих земельних ділянок до архівного шару Національної кадастрової системи України, проте позовна заява не містить обгрунтування протиправності оскаржуваних рішень ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, що могли б свідчити про наявність підстав для їх скасування та припинення права комунальної власності Стрижавської селищної ради на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124. Сторона відповідача вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не є належним та ефективним, не призведе до поновлення його прав, які позивач вважає порушеними. Тому Стрижавська селищна рада не погоджується з позовом, у зв`язку з його безпідставністю та необгрунтованістю, недоведеністю викладених у позовній заяві обставин та заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами. У зв`язку з чим, просить повністю відмовити у задоволенні позову та понесені витрати залишити за позивачем (а.с. 196 200 т. 1). Ухвалою суду від 18.11.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 213 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.02.2025 залучено до участі у даній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON] (а.с. 238 т. 1). В ході судового розгляду в судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що відповідач Стрижавська селищна рада незаконно здійснила поділ однієї земельної ділянки на 19 земельних ділянок, не зважаючи на наявність судового спору щодо рішення селищної ради про її поділ. При цьому на первісній земельній ділянці знаходилось нерухоме майно позивача, а поділ земельної ділянки було здійснено без врахування прав позивача на земельну ділянку як власника розташованого на ній нерухомого майна. В резутаті такого поділу нерухоме майно позивача знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 0520655900:07:006:0123, а земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:07:006:0124 хоч і не містить нерухомого майна, але входить до фактичного користування позивача загальною первісною земельною ділянкою за погодженням з усіма співвласниками розташованого на первісній земельній ділянці нерухомого майна. Порядок користування первісною земельною ділянкою з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046 судовим чи іншим рішенням не встановлювався, визначався за домовленістю з іншими співвласниками нерухомого майна, спору щодо такого порядку між такими співвласниками нерухомого майна немає. Та представник позивача вважає, що заявлені позовні вимоги відповідають праву позивача на вказані земельні ділянки. В подальшому позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав клопотання про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника у зв`язку з його зайнятістю в інших судових засіданнях, та беручи до уваги те, що сторонами були надані пояснення по суті справи, просить суд ухвалити рішення про задовлення позову. Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в ході судового розгляду в судовому засіданні підтримала відзив на позовну заяву та пояснила, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними. Позивачем не доведено, що на вказаних ним двох земельних ділянках, щодо яких заявлено позовні вимоги, а саме з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123 та 0520655900:07:006:0124, знаходиться нерухоме майно позивача. Затверджуючи технічну документацію про поділ земельної ділянки, яка належала селищній раді на праві комунальної власності, право на яку було зареєстровано в належному порядку, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом, заборони на вчинення таких дій селищна рада не мала та рішення вичерпало свою дію, було виконано і на даний час утворено і зареєстровано за селищною радою право комунальної власності на 19 земельних ділянок. При цьому селищна рада при поділі земельної ділянки враховувала землекористування співвласників нерухомого майна, оскільки на ній розташовано не тільки майно, що належить позивачу на праві спільної часткової власності, а й нерухоме майно інших осіб, які мають укладені з селищною радою договори оренди земельної ділянки, відповідно до належного їм нерухомого майна. Позивач теж мав договір оренди з селищною радою, але його дія закінчилася. За таких обставин вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав на землю. Та інший співвласник нерухомого майна, яке належить позивачу, третя особа в справі, [PERSON] звератався до селищної ради з приводу укладання договору оренди земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна та селищна рада не заперечує такого права співвласників нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці комунальної власності, але для цього потрібна згода іншого співвласника, позивача за даним позовом, який не бажає укладати договір оренди лише на одну земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:07:006:0123, оскільки бажає одночасного надання в оренду і земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:07:006:0124, на якій будь-якого нерухомого майна немає. Тому селищною радою не порушувались права позивача на оренду земельної ділянки, який не бажає укладати такий договір з селищною радою, та представник селищної ради просить відмовити в задоволенні позову. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала до суду повторне клопотання про відкладення розгляду справи, яким просила відкласти судове засідання на іншу дату, у зв`язку з необхідністю участі у іншій справі. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з`явився, хоча відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення судового засідання, або про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги по справі визнає повністю, просить їх задоволити та проводити розгляд справи за його відсутності. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та звершити судовий розгляд, оскільки підстави для відкладення судового засідання, згідно ст. 223 ЦПК України, відсутні. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до копії рішення № 44 стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області 67 сесії 8 скликання від 01.08.2023 вирішено розробити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 15,5788 га кадастровий номер: 0520655900:07:006:0046, цільве призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Стрижавської селищної територіальної громади за межами смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області (а.с. 19 т. 1). Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 по справі № 120/12623/23 за позовом [PERSON] до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправними та скасування рішень, визнано протиправним та скасовано рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 01.08.2023 № 39 «Про розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності», а також визнано протиправним та скасовано рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 01.08.2023 № 44 «Про розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності» (а.с. 20 22 т. 1). Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024 залишено без задоволення апеляційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 без змін (а.с. 23 25 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.11.2021 по справі № 128/1822/21, за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Батьківщина», [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області про визначення порядку користування земельною ділянкою, відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 26 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.11.2022 по справі № 128/1822/21 призначено судову будівельно-технічну експертизу. Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи (а.с. 27 28 т. 1). Відповідно до копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.02.2021 № 242710015, нежитлове приміщення, будівля телятника, загальною площею 1693,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , по 1/2 частці кожному. Позивач набув право власності на 1/2 частку в праві спільної часткової власності на вказане нерухоме майно на підставі договору про поділ спільного майна, що є спільною частковою та спільною сумісною власністю від 02.02.2018, державна реєстрація права власності була здійснена 05.02.2018 (а.с. 29 т. 1). Відповідно до копії рішення 71 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 17 від 24.10.2023 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Стрижавській селищній раді Стрижавська селищна територіальна громада, смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Стрижавській селищній раді Стрижавська селищна територіальна громада, смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області, з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046, утворивши в результаті поділу земельні ділянки з кадастровими номерами: 0520655900:07:006:0109; 0520655900:07:006:0110; 0520655900:07:006:0111; 0520655900:07:006:0112; 0520655900:07:006:0113; 0520655900:07:006:0114; 0520655900:07:006:0115; 0520655900:07:006:0116; 0520655900:07:006:0117; 0520655900:07:006:0118; 0520655900:07:006:0119; 0520655900:07:006:0120; 0520655900:07:006:0121; 0520655900:07:006:0122; 0520655900:07:006:0123; 0520655900:07:006:0124; 0520655900:07:006:0125; 0520655900:07:006:0126; 0520655900:07:006:0127 (а.с. 30 32, 60 62 т. 1). Згідно копій витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.03.2024, земельні ділянки з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123, площею 0, 7208 га, та 0520655900:07:006:0124, площею 0, 9975 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, утворені в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046 та зареєстровані Відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області 02.10.2023. Земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:07:006:0123, площею 0, 7208 га, зайнята сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами площею 0, 1836 га, та ріллею площею 0, 5372 га. Земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:07:006:0124, площею 0, 9975 га, зайнята ріллею площею 0, 9975 га. (а.с. 33 44, 63 76 т. 1). Також позивачем надано схему фактичного користування земельною ділянкою площею 15, 5788 га з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046, схема підписана [PERSON] та іними особами, ким складена зазначена схема та на підставі якої технічної документації, не вказано, та прив`язки до координат повортних точок меж як вказаної земельної ділянки, так і зображених на схемі ділянок в межах загальної земельної ділянки, надана схема не містить (а.с. 45 46, 75 т. 1), Також, судом досліджено копію технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Стрижавській селищній раді, Стрижавська селищна територіальна громада, смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області, з кадастровим номером 0520655900:07:006:0046, виготовлену МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», 2023 рік. Згідно копій ухвал Вінницького окружного адміністративного суду від 22.03.2024 та Сьомого адміністративного апеляційного суду від 22.07.2024 та 19.08.2024, справа № 120/3437/24, [PERSON] звертався до суду з адміністративним позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, та позов було залишено без розгляду (а.с. 133 136 т. 1). Згідно копій іноформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123, площею 0, 7208 га, та 0520655900:07:006:0124, площею 0, 9975 га, прийнято державним реєстратором Якушинецької сільської ради Вінницького району Бойко А.В., власники: Територіальна громада, Орган місцевого самоврядування, Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області (а.с. 131 132 т. 1). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Так, будучи власником земельної ділянки, кадастровий номер 0520655900:07:006:0046, право власності на яку було зареєстровано 07.06.2021, Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області, як власник земельної ділянки, здійснила її поділ, в результаті чого було утворено 19 нових земельних ділянок, в тому числі, земельні ділянки з кадастровими номерами 0520655900:07:006:0123, площею 0, 7208 га, та 0520655900:07:006:0124, площею 0, 9975 га, щодо яких позивачем заявлено позовні вимоги, оскільки позивач зазначає, що на них розташоване нерухоме майно, яке належить йому в розмірі 1/2 частки в праві спільної часткової власності, а тому порушені його права на відповідну частку земельної ділянки як власника розатшованого на ній нерухомого майна. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі N 916/1415/19. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі N 910/3009/18 (провадження N 12-204гс19). Суд зауважує, що обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Так, згідно ст. 120 ЗК України, в редакції на час набуття у власність позивачем нерухомого майна, що за позицією позивача розташоване на земельних ділянках, щодо яких заявлено позовні вимоги, а саме 02.02.2018, у разі набуття права власності на жиий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих уомвах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ч. 11 ст. 120 ЗК України, в чинній редакції, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом. Пропущення строку подання заяви, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт. Зазначеним нормам кореспондують норми ЦК України, а саме ст. 377 ЦК України, згідно якої до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Та згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України, в редакції на час набуття у власність позивачем нерухомого майна, що за позицією позивача розташоване на земельних ділянках, щодо яких заявлено позовні вимоги, а саме 02.02.2018, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатокваритрного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Вирішуючи, чи є заявлені позовні вимоги ефективним способом захисту прав позивача, на захист яких він звернувся до суду, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.12.2018, справа № 910/18560/16, зазначила, що «підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України. За частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування (частина другастатті 377 ЦК України). За частиною першою статті 120 ЗК України(у редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу військового майна від 21 грудня 2005 року) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. Наведені вище земельно-правові та цивільно-правові норми встановлюють, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і земельних прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Розмір цієї частини земельної ділянки має визначатися на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил. Таким чином, особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній» (п.п. 7.34 7.37, 8.5, 8.15, 8.16). Такий підхід також підтримано постановою ВП ВС від 22.06.2021, в справі № 200/606/18, яка зазначила, що «Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Отже, одночасно з набуттям особою у володіння нерухомого майна шляхом державної реєстрації за нею права власності така особа за наявності правових підстав набуває право власності на таке майно. Велика Палата Верховного Суду знов нагадує, що за загальним правилом якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 115, 116), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 98), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80) та багатьох інших. При цьому, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Такий висновок сформульований, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18, пункт 5.6)». В постанові від 22.01.2025, справа № 446/478/19, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що при накладенні земельної ділянки, земельна ділянка, в частині накладення на земельну ділянку відповідача, має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). З огляду на встановлені обставини в даній справі, задоволення заявлених позовних вимог не може призвезти до ефективного захисту прав позивача на відповідну частину земельної ділянки, на якій розташовано належне йому нерухоме майно, оскільки така частина земельної ділянки позивачем взагалі не ідентифікована з прив`язкою до права власності на нерухоме майно, та вирішення заявлених вимог навіть не зможе призвести до відновлення становища, що існувало до прийняття оспорюваного рішення та державної реєстрації земельних ділянок, що є лише частиною первісної земельної ділянки, яка була поділена седищною радою не на дві спірних земельних ділянки, а на 19 земельних ділянок, а тому державна реєстрація первісної земельної ділянки не може бути відновлена з огляду на наявність інших 17 земельних ділянок, що утворені внаслідок поділу і спору щодо яких між сторонами немає, а залишення таких земельних ділянок без визначеного правового становища (належності на відповідному праві особам, які на них претендують) є неприпустимим. За таких обставин, належним способом захисту прав позивача є право вимагати у власника земельної ділянки комунальної власності оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою або передачу її у власність на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача (власника об`єкта нерухомості), або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній, в порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 ЗК України, на підставі ч. 11 ст. 120 ЗК України. Але такі обставини і докази ідентифікації меж конктретної земельної ділянки, на яку має право претендувати позивач на отримання у власність чи користування, позивачем не обгрунтовувались та не надавались. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах, за яких позивач має право на відповідну земельну ділянку в зв`язку належністю йому нерухомого майна на земельній ділянці, належній відповідачу Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області, заявлені позовні вимоги про визнання протиправним (в частині двох виділених земельних ділянок) оскаржуваного рішення селищної ради, скасування записів в Поземельних книгах про державну реєстрацію земельних ділянок та перенесення відомостей про них до архівного шару Національної кадастрової системи України, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки не є ефективними для захисту прав позивача, на порушення яких він посилається в позові, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, в зв`язку з обранням позивачем неналежного та неефективного способу захисту в зазначених ним спірних правовідносинах. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача слід залишити за позивачем. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed