Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Гриньков Є.В., звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.08.2016 року між ними зареєстровано шлюб. Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, виникали конфлікти. Між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення про виклик на сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв та клопотань не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у порядку ст. 280 ЦПК України за наявними матеріалами. Суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.08.2016 року Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №183, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який не бажає примирення з відповідачем. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а шлюб має формальний характер. Положеннями ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вирішує питання про розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ч. ч.3,4 ст. 56, ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved