Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

у січні 2026 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням суду від 14.04.2020 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З відповідача рішенням суду від 17.03.2020 року стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 10.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день матеріальне становище позивача змінилося, вона втратила основну роботу, живе за рахунок тимчасових підробітків, тому їй тяжко фінансово утримувати дитину, аліментів у сумі 1500 грн. не вистачає на забезпечення потреб дитини, якій необхідно харчуватися, одягатися, витрачати кошти на ліки та на розвиток і навчання. Відповідач перебуває в працездатному віці, працевлаштований, не є особою з інвалідністю, інших осіб на утриманні він не має. Вказує, що зміна способу стягнення аліментів покращить матеріальне становище дитини та забезпечить гармонійний розвиток дитини. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.03.2020 року у справі № 750/1158/20 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн щомісячно, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 20 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та її представник не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у раніше поданій заяві просила справу розглянути без її участі та позивача, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином за адресою проживання, а тому суд вважає за можливе розглянути справи у заочному порядку без участі відповідача. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення за наявними у матеріалах справи доказах. Дослідивши докази, які знаходяться у справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2009 року, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.2020 року(а.с.6-7). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.03.2020 року стягнуто з [PERSON] , 1976 року народження( [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 10.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття(а.с.10-12). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХП (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 1, 3 ст. 181 СК України передбачено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Отже, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за відсутності домовленості між батьками той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і аліменти на дитину можуть бути присуджені в частці він заробітку (доходу) її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі, а за наявності певних обставин спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, визначений судом, може бути змінений за позовом одержувача аліментів за рішенням суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.09.2018 у справі N 486/466/18 зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З наданих позивачем відомостей з Пенсійного фонду України вбачається, що після 2022 року відсутня інформація про її офіційне працевлаштування. Доказів отримання нею неофіційних доходів матеріали справи не містять. Неповнолітній син [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Іншої інформації матеріали справи не містять. У матеріалах справи знаходиться довідки, що [PERSON] займається в секції з рукопашного бою, місячна вартість за що складає 1500 грн. Отже сума аліментів, які стягуються з відповідача, покриває лише відвідування дитиною секції з рукопашного бою. Для здорового та гармонійного розвитку дитини, їй необхідне також здорове харчування, одяг, за необхідності ліки. Крім того, навчання та виховання дитини також потребує фінансових затрат. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обгрунтованим, а його задоволення повністю відповідатиме найкращим інтересам дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved