Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», представник позивача Ляр Д.Ю., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01 жовтня 2023 року в розмірі 33477.72 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 04 січня 2022 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операції та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовились вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТР паролю на фінансовий номер телефону клієнта. В подальшому, відповідач виявив бажання отримати послугу «Кредит готівкою» і ознайомився з актуальними умовами кредитування та 01 жовтня 2023 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір №б/н від 01 жовтня 2023 року про надання строкового кредиту у розмірі 52400,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Додатково за допомогою ОТР пароля відповідачем підписано графік кредиту. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитні кошти, однак [PERSON] не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 19 червня 2025 року становить 51293.76 грн, яка складається з: 46577.76 грн - заборгованість за тілом кредита; 4716.00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. АТ КБ «Приватбанк» 24 листопада 2024 року вже зверталось до суду для стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 01 жовтня 2023 року, рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області по справі №602/1117/24 від 16 січня 2025 року позовні вимоги було задоволено частково, із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто суму заборгованості у загальному розмірі 17816.04 грн. Таким чином, заборгованість відповідача, що не була стягнута за рішенням суду по справі №602/1117/24 та підлягає стягненню в межах поданої позовної заяви складає 33477,72 грн, а саме: 46577.76 грн (заборгованість за тілом кредиту) 13100.04 грн (стягнута заборгованість за тілом кредиту за рішенням суду по справі №602/1117/24) = 33477.72 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. Заборгованість за нарахованими відсотками була стягнута в повному обсязі за рішенням суду по справі №602/1117/24. В зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 01 жовтня 2023 року в розмірі 33477.72 грн та судові витрати в сумі 2422.40 грн. В судове засідання представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, однак разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти: Судом встановлено, що 04 січня 2022 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Опис фінансової послуги: відкриття та обслуговування поточного рахунку, емісія та обслуговування платіжного інструменту, споживче кредитування. Підписанням цієї заяви відповідач приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддаленні канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. 01 жовтня 2023 року [PERSON] підписав кредитний договір №б.н, за допомогою Простого електронного підпису, відповідно до умов якого: тип кредиту - строковий кредит; сума кредиту 52400.00 грн; строк кредитування 36 місяців; процентна ставка 1.5% річних сплачується щомісячно від загальної суми кредиту (18% річних), тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом 28296.00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки комісії та інші платежі) 80696.00 грн; орієнтована реальна річна процентна ставка 35,2% річних. Згідно п. 2.1 Договору, банк зобов`язується надати позичальнику строковий кредит на споживчі цілі, а саме відповідно до ст. 1 ЗУ « Про споживче кредитування» на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника) у розмірі, визначеному договором, в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в обумовлені цим договором терміни. Відповідно до п. 2.2 Договору, кредит надається безготівковим шляхом (перерахування коштів на поточний рахунок позичальника) [NUMBER] . Згідно п. 2.3 Договору, банк надає позичальнику «Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою», договір та графік шляхом розміщення у системі дистанційного обслуговування «Приват24» та відправки на електронну пошту позичальника, що визначена при ідентифікації позичальника. Позичальник підписує договір, графік та паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою» простим електронним підписом. В додатку №1 до кредитного договору №б/н від 01 жовтня 2023 року, що є графіком платежів, зазначаються дати платежів, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту. Крім того, в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою» АТ КБ «Приватбанк», який підписано відповідачем за допомогою простого електронного підпису, в якому містяться відомості про кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Згідно довідки № 0000004513481203 від 20 червня 2025 року про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що 01 жовтня 2023 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 52400,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 01 жовтня 2023 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 19 червня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 33477.72 грн, а саме: 46577.76 грн заборгованість за тілом кредиту; 4716.00 грн заборгованість за простроченими відсотками, стягнуто за рішенням суду по справі №602/1117/24 13100.04 грн заборгованість за тілом кредита, 4716.00 грн заборгованість за простроченими відсотками. Згідно копії рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2025 року по справі №602/1117/24, позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON] задоволено частково, з відповідача на користь позивача ухвалено стягнути суму заборгованості за кредитним договором б/н від 01 жовтня 2023 року у розмірі 17816.04 грн, з них: 13100.04 грн заборгованість за тілом кредита, 4716.00 грн за нарахованими відсотками. Як вбачається з Постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року по справі 602/1117/24, апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» залишена без задоволення, рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2025 року без змін. Як вбачається з копії Повідомлення №SAMDNWFC00092806622 АТ КБ «Приват Банк» від 08 липня 2025 року, позивач направляв [PERSON] повідомлення про усунення порушень кредитного договору на суму 51293.76 грн в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги та попередження про звернення до суду із заявою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, у випадку невиконання порушеного зобов`язання зі спливом вказаного вище строку. Згідно Виписки за договором № б/н за період 01 жовтня 2023 року 20 червня 2025 року, позичальник [PERSON] користувався наданими у кредит коштами, що вбачається із руху коштів по конкретному банківському рахунку, записів про деталі операції, їх суму та залишок після операції. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом МЮ України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Отже, підписання паспорта споживчого кредиту, який містить узагальнену інформацію про умови кредитування щодо різних типів кредитних продуктів є передумовою укладення кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача і цей документ не є складовою укладеного договору. Таким чином, суд вважає, що Банк на виконання умов Закону України «Про споживче кредитування» ознайомив відповідача, як споживача, з інформацією, необхідною для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, вказавши при цьому, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту. Водночас, відповідач неналежно виконує свої зобов`язання щодо повернення коштів, отриманих у кредит. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові № 561/77/19 від 16 грудня 2020 року вказав, що із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. За змістом статті 10561 ЦК України в редакції, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будьякий час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 01 жовтня 2023 року належним чином не виконав, кредитні кошти вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 33477.72 грн, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 01 жовтня 2023 року в розмірі 33477.72 грн за тілом кредита. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь АТ КБ «ПриватБанк» 2422 гривень 40 копійок сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги платіжну інструкцію №ZZ422В2DD6 від 12 серпня 2025 року про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved