Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

14.01.2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві просили суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором №33-002-869-2-21-Г від 13.08.2021 року, понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 11 200,00 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 19.01.2026 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 12.02.2026 року через систему «Електронний суд» представником відповідача [PERSON] адвокатом Мотальова-Кравець В.Ю., було надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що з поданими позовними вимогами не згодна частково, та просила відмовити в частині стягнення комісії та розгляд справи проводити за її відсутності. 19.03.2026 року представником «ФК Єврокредит» Журавльовим С.Г. через систему «Електронний суд» подано додаткові пояснення, з яких вбачається, що сторона позивача наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання ТОВ «ФК Єврокредит» свого представника не направив, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, причини неявки суду невідомі. Враховуючи наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 13.08.2021 року Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № 33-002-869-2-21-Г з ануїтетними платежами. За умовами укладеного кредитного договору кредитодавець (банк) надає кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору. Також, цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК»/Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які розміщуються на офіційному сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі і видав позичальнику кредитні кошти в сумі 65000,00 гривень. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 33-002-869-2-21-Г від 13.08.2021 року станом на 03.09.2024 становить 134325,26 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 58442,06 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 12546,18 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 63337,02 грн. Сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором підтверджується також виписками по особовим рахункам. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 4 Договору № GL1N426240 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 21 723 211,51 (двадцять один мільйон сімсот двадцять три тисячі двісті одинадцять гривень) 51 копійку, надалі за текстом - ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. Оплата підтверджується копією Платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 на суму 23 425 777 грн. Пунктом 14 Договору № GL1N426240 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 33-002-869-2-21-Г від 13.08.2021 року, відповідно до якого боржником є [PERSON] , що підтверджується витягом з додатку № 1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024 року. Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. 27.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» уклали Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Права вимоги переходять від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та Додатку №1 (п. 2 Договору № 1/12). У п. 4 Договору № 1/12, з урахуванням змін, внесених у цей пункт Додатковою угодою №1 від 23.05.2025 року, сторони узгодили ціну договору та строки здійснення розрахунків за Договором. Зокрема, відповідно до Додаткової угоди №1 від 23.05.2025 року п. 4 було викладено в редакції: «Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору, Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошові кошти у сумі 22 730 000,00 (Двадцять два мільйони сімсот тридцять тисяч гривень) 00 копійок, надалі за текстом - Ціна договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором шляхом безготівкового перерахування коштів на будь-який з рахунків Первісного кредитора в банківських установах за реквізитами, що зазначені у цьому Договорі. Оплата здійснюється з розстроченням платежу наступними частинами: 1). В строк до 31 грудня 2024 року включно має бути сплачений аванс в сумі 8 030 000 (вісім мільйонів тридцять тисяч гривень) 00 копійок; 2). В строк до 31 серпня 2025 року включно має бути сплачений залишок суми в розмірі 14 700 000 (чотирнадцять мільйонів сімсот тисяч гривень) 00 копійок». Аванс за Договором № 1/12 було сплачено, що підтверджується копією Платіжної інструкції № 1074 від 27.12.2024 року. Пунктом 14 Договору № 1/12 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Отже, відповідно до умов Договору № 1/12 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами. Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги в тому числі і за Кредитним договором № 33-002-869-2-21-Г від 13.08.2021 року, відповідно до якого боржником є [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з цією статтею ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Також, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до вимог ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Усупереч умовам кредитного договору та приписів законодавства відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК Єврокредит», ні на рахунки попередніх кредиторів. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що нею належним чином виконувалися умови вказаного договору № 33-002-869-2-21-Г від 13.08.2021 року, разом з тим остання не заперечує наявність заборгованості за тілом кредиту та заборгованості по сплаті відсотків, а тому з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 40269,08 грн. та заборгованості по сплаті відсотків в сумі 12 546,13 грн. Щодо нарахованої та несплаченої комісії у сумі 63337,02 грн., суд зазначає наступне. У постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд установив, що пунктом 2.8. Кредитного договору № 33-002-869-2-21-Г від 13.08.2021 року з ануїтетними платежами, укладеного між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] , передбачено, що за у % від суми кредиту позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 3,30 % у місяць від суми кредиту. На підставі матеріалів справи та з умов укладеного між сторонами кредитного договору, суд не вбачає, що сплата комісійної винагороди, передбачена п. 2.8. договору, була передбачена саме за послуги, які повинен був отримувати відповідач за плату. Водночас, договір не визначає, за які послуги з обслуговування кредитної заборгованості щомісяця відповідач має сплачувати комісійну винагороду в розмірі 2145,00 грн на місяць. Беручи до уваги наведені вище обставини, на підставі положень ЦК України, судової практики, суд дійшов висновку, що пункт 2.8. укладеного між сторонами договору, згідно з яким передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемним на підставі частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначено, що у разі встановлення нікчемності умови договору про сплату комісії, правильним є висновок про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення комісії. З огляду на те, що суд дійшов висновку, що положення п. 2.8. Кредитного договору № № 33-002-869-2-21-Г з ануїтетними платежами від 13.08.2021 року про сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, в задоволенні вимог про стягнення з відповідача нарахованої та несплаченої комісії у сумі 63337,02 грн., слід відмовити. Крім того, сплачену [PERSON] суму заборгованості у розмірі 18172,98 грн., яка була зарахована позивачем в рахунок сплаченої комісії, з огляду на висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог у цій частині, слід зарахувати в рахунок заборгованості за тілом кредиту. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконала свої зобов`язання, не погасила тіло кредиту та не сплатив відсотки, а тому відповідно до зазначених норм цивільного законодавства, з відповідача на користь ТОВ «ФК Єврокредит» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 52815,26 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) (в тому числі простроченим) в сумі 40269,08 грн., та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (в тому числі простроченими) в сумі 12546,18 грн. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог у розмірі 52815,26 грн., що становить 39,32 % від заявлених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1043,66 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 11200 грн. Адвокат Журавльов С.Г. здійснював представництво ТОВ «ФК Єврокредит» за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 з додатками; актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги, позивач поніс 11200 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи, що за цією категоріє справ судова практика є сталою та численною, з огляду на звернення до суду з позовною заявою, сформованою через електронну систему «Електронний суд», зважаючи на обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі представника позивача на підставі його заяви, задоволення позову частково, значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн, яка буде достатньою, співмірною і справедливою в цьому випадку.

Outcome: partial