Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

12 лютого 2026 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідачки, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Горною В.І., що діє на підставі довіреності від 01 грудня 2025 року. В позові зазначено, що 07 травня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 07.05.2025-100002574, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит, у розмірі 6000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 07 травня 2025 року, на строк, вказаний в заявці. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 19920,00 грн., що складається з: тіла кредиту 6000 грн., процентів 9300 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 540 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 1080 грн. та неустойки 3000 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 07.05.2025-100002574 від 07 травня 2025 року, у розмірі 19920 грн. та витрати на оплату судового збору, в розмірі 2662,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла (а.с.38). Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 травня 2025 року між позивачем та відповідачкою в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено кредитний договір №07.05.2025-100002574, за яким позивач надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 6000,00 грн. строком на 217 днів, зі сплатою за користування кредитом «стандартної» процентної ставки 1,0 % за день від суми кредиту, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів кредитування, процентної ставки «економ», в розмірі 0,5% за день від суми кредиту, яка застосовується протягом наступних чергових періодів, комісії за надання кредиту, в розмірі 540,00 грн., комісії за обслуговування кредиту, в розмірі 540,00 грн. у кожному з двох чергових періодів та неустойки, в розмірі 90,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного зобов`язання. Про вказане свідчать копія заявки до кредитного договору від 07 травня 2025 року, підписаної відповідачкою електронним підписом, копія пропозиції про укладення договору (оферта) від 07 травня 2025 року та копія відповіді позичальника про прийняття пропозиції від 07 травня 2025 року, також підписаних відповідачкою одноразовим ідентифікатором (а.с.9-14). Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши відповідачці грошові кошти на її картковий рахунок, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 05 лютого 2026 року, однак остання не виконала взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти, відсотки за їх користування та комісію не повернула, у зв`язку з чим в період з 07 травня до 09 грудня 2025 року їй нараховано заборгованість, в розмірі 19920,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9300,00 грн. заборгованість за відсотками, 540,00 грн. комісія за надання кредиту, 1080,00 комісія за обслуговування кредиту та 3000,00 неустойка (а.с.16,17). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачкою не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розрахувалася з позивачем за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту, в розмірі 6000,00 грн., заборгованості за відсотками, в розмірі 9300,00 грн., комісії за надання кредиту, в розмірі 540,00 грн та комісії за обслуговування кредиту, в розмірі 1080,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача неустойки, в розмірі 3000,00 грн., то за вимогами ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Однак, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні в зв`язку з російською агресією введено воєнний стан, який продовжено дотепер. За такого, враховуючи, що відповідачці нараховано заборгованість за неустойкою в період з 07 травня до 09 грудня 2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, суд дійшов висновку про відмову позивачу в стягненні з відповідачки заборгованості за неустойкою, в розмірі 3000,00 грн. Посилання позивача в позовній заяві на ЗУ «Про споживче кредитування», як на підставу для стягнення неустойки, в якому будь-якої заборони на її нарахування не передбачено, судом до уваги не приймаються, оскільки вони вказаних висновків суду не спростовують та не спростовують вимог ЦК України про звільнення позичальника від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача за укладеним 07 травня 2025 року кредитним договором, складає 16920,00 грн., з яких 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9300,00 грн. заборгованість за відсотками, 540,00 грн. комісія за надання кредиту та 1080,00 комісія за обслуговування кредиту. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 2261,44 грн.

Outcome: partial