Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 06.01.2026 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позову посилається на те, що товариство з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. Відповідач [PERSON] , як власник будинковолодіння по [ADDRESS] надала постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, таким чином приєдналася до умов договору шляхом акцептування договору із позивачем через факт споживання газу та стала споживачем постачальника «останньої надії», включена до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживала газ за ціною тарифного плану «Надійний». За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020 року № 917-р постачальником «останньої надії» визначено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Станом на липень 2025 року відповідач [PERSON] спожила природній газ на загальну суму 29071,40 грн, вартість якого залишилась не оплаченою. Постачальник звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із неї заборгованості за спожитий природний газ, яка була задоволена. Ухвалою від 13.06.2023 за заявою боржника від 23.05.2023 у справі №688/2007/23 судовий наказ було скасовано, роз`яснено право звернутись до суду за правилами позовного провадження. У зв`язку з тим, що відповідач не в повному обсязі сплачує нараховані суми за спожитий природній газ, що свідчить про неналежне виконання своїх зобов`язань, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 29071,40 грн. Представник позивача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» Костенко В.М. в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи провести у відсутності представника позивача, позов підтримав. У разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив не подала, хоча про час, день та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.01.2026 відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд о 09 год 30 хв 17.02.2026, який через неявку відповідача відкладено до 09 год 30 хв 17.03.2026. 17.03.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Спірні правовідносини виникли щодо заборгованості за надані послуги з постачання природного газу. Судом встановлено, що з червня 2021 року по липень 2025 року [PERSON] була побутовим споживачем природного газу, який надається ТОВ «ГК Нафтогаз України» за місцем її проживання, а саме: по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] акцептувала договір постачання природного газу побутовим споживачам шляхом підписання відповідної заяви-приєднання до умов договору, була споживачем постачальника «останньої надії», включена до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживала газ. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020 року № 917-р постачальником «останньої надії» визначено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Отже, Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт відповідача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є типовим та публічним. Будинок по [ADDRESS] належить відповідачу на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва свідоцтва про право власності від 29.03.1980. Згідно довідки про фінансовий стан відповідач має присвоєний персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (ЕІС-код - Energy Identification Code) - 56ХM37A30951575Р та рахунок № [NUMBER] . Всього заборгованість за спожитий природний газ станом на липень 2025 року становить 29071,40 грн. Застосовані норми права Відносини сторін щодо надання послуг постачання природного газу регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII), Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року №329-VIII (далі - Закон № 329-VIII), Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила №2496), Кодексом газорозподільних систем, затвердженогопостановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс ГРМ), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Згідно з частиною першоюстатті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. 599 ЦК України, виконання зобов`язання, проведеного належним чином, припиняє його. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно з частиною першоюстатті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року. Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або оплачений споживачем рахунок (квитанція). Мотиви та висновки суду З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. За змістом пункту 1.3 Типового договору, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку. Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору (підпункт 1 пункту 5.2 Типового договору). Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу (пункт 4 розділу IV Кодексу ГРМ). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання природного газу в будинок [ADDRESS] , побутовим споживачем якого є [PERSON] . Відповідач отримує природній газ та використовує його для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідач [PERSON] зобов`язана сплачувати щомісячно, відповідно до тарифів, що визначаються нормами чинного законодавства. Однак, станом на липень 2025 року вона в повному обсязі не здійснила оплату вартості за спожитий природний газ, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 29071,40 грн, що підтверджується даними довідки про фінансовий стан, яка надана позивачем на підтвердження розміру заборгованості. При цьому, суд враховує, що даний розрахунок здійснено на підставі інформації, отриманої від оператора ГРМ, будь-яких розбіжностей щодо обсягу спожитого газу між постачальником та оператором ГРМ не міститься, відповідачем вказаний розрахунок не оспорений, власного розрахунку відповідачем суду не надано, доказів погашення заборгованості відповідачем суду не подано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому розмірі. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 3028 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №0000034806 від 24.12.2025 та платіжною інструкцією від 02.05.2023. А тому, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved