Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №28.03.2019-010001144 від 28.03.2019 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2019 року між ТОВ "Споживчий Центр" та відповідачем було укладено кредитний договір (оферти) №28.03.2019-010001144, який був підписаний електронним підписом позичальника, згідно з яким товариство надало відповідачу кредит у розмірі 7000 грн., строком на 14 днів, реальна річна відсоткова ставка 730%. 29.02.2024 р. між ТОВ "Споживчий Центр" та ТОВ "Новий Колектор" укладено Договір факторингу №290224-11, відповідно до якого останній набув право вимоги за зазначеним вище кредитним договором до відповідача. Так, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав і кредитні кошти у визначений строк не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12460,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7000,00 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 1960,00 грн. та штрафу - 3500,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 10.12.2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2019 року між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] був укладений кредитний договір №28.03.2019-010001144, шляхом підписання Заявки, яка була підписана електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн., реальна річна відсоткова ставка 730%. Строк, на який надається кредит 14 днів. Як вбачається з довідки про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором №28.03.2019-010001144 від 28.03.2019 р., заборгованість [PERSON] по вказаному договору становить 12460,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7000 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 1960 грн. 29.02.2024 року між ТОВ "Споживчий Центр" та ТОВ "Новий Колектор" укладено договір факторингу №290224-11, відповідно до умов якого ТОВ "Споживчий Центр" відступило ТОВ "Новий Колектор" своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за договором №28.03.2019-010001144 від 28.03.2019 р.. Таким чином заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Новий Колектор" складає 12460,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7000 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 1960 грн.. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст. 1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за кредитним договором №28.03.2019-010001144 від 28.03.2019 р. в сумі 12460,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7000 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 1960 грн. та 3500 грн. - штраф. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь ТОВ "Новий Колектор"судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved