Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Конопіхін Антон Володимирович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання батьківства. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач проживає з [PERSON] без реєстрації шлюбу останні 7 років. [INFO] у них народилася дитина [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). У вказаному свідоцтві батько був вказаний [PERSON] (зі слів матері). Позивач являється біологічним батьком дитини та хоче щоб у свідоцтві про народження дитини він був вказаний батьком. З моменту народження дитини вони всі разом з його матір`ю проживають однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23.10.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, наявних у ній, які було усунуто заявою від 27.10.2025 року. Ухвалою суду від 19.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. У судовому засідання позивач та його представник адвокат Конопіхін А.В. позовні вимоги підтримали повністю. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Підтвердила, що позивач дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила. Про час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведеного, суд, переконавшись в добровільності визнання відповідачем позовних вимог, а також роз`яснивши наслідки такого визнання, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до положень пунктів 4-9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), серія [NUMBER] від 18.08.2020 року батьком дитини вказаний [PERSON] (зі слів матері), матір`ю [PERSON] . Сторони у справі у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Батьківство позивача відносно дитини, окрім наданих доказів на підтвердження наведених у позові обставин, також підтвердила сама відповідачка у судовому засіданні визнавши позов. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до вимог ч.1 ст.22 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Якщо актовий запис цивільного стану було зареєстровано органами іноземних держав, унесення змін провадиться компетентними органами цієї держави згідно із законодавством держави, на території якої було складено запис. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, а також те, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права і інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов до початку розгляду справи по суті, позивач має право на повернення половини сплаченого збору. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved