Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 02.03.2026 задоволений позов Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Балтський Хлібороб» до Приватного підприємства (ПП) «Левчик», [PERSON] про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки. Враховуючи, що при подачі позову представник позивача ТОВ «Балтський хлібороб» адвокат Другаков Д.О. зазначив про орієнтовний розмір судових витрат та намір подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про судові витрати. Докази понесених судових витрат подавалися представником позивача Другаковим Д.О. під час розгляду справи, крім того 06.03.2026 року на адресу суду від нього надійшло клопотання про стягнення судових витрат з доказами, що підтверджують понесення судових витрат. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно клопотання про стягнення судових витрат представник позивача ТОВ «Балтський хлібороб» адвокат Другаков Д.О. просить стягнути з ПП «ЛЕВЧИК» на користь ТОВ «Балтський хлібороб» судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 117000 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 5368 грн. за подання позову до суду, витрат по сплаті судового збору у розмірі 1342 грн за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову та витрат по оплаті рахунку за проведення експертизи у розмірі 14249,09 грн. 10.03.2026 року від представника відповідача ПП «ЛЕВЧИК» - адвоката Танірвердієва А.Д. до суду надійшло заперечення на клопотання щодо стягнення судових витрат, в якому він зазначив, щоадвокат [PERSON] не входить до складу учасників АО «ГЛОРІЯ ЛЕКС», а докази його залучення на договірних засадах не подано, тому вважає, що відсутні підстави для стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу саме за послуги, надані адвокатом Другаковим Д.О. В позовній заяві зазначено про понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 30000 грн, водночас остаточно заявлені до стягнення 117000 грн, при цьому не зазначена вартість години роботи представника. Справа є нескладною, обсяг досліджених доказів не є надмірним, характер правовідносин є досить поширеним та усебічно неодноразово розглянутим Верховним Судом. Тому на його думку справедливим (співмірним) розміром витрат на професійну правничу допомогу є 10000 грн. Крім того безпідставно заявлені вимоги про стягнення судових витрат тільки з одного із відповідачів. 11.03.2026 від представника позивача ТОВ «Балтський хлібороб» - авдвоката Другакова Д.О. надійшли письмові пояснення, згідно яких він є найманим працівником Адвокатського об`єднання «Глорія Лекс», що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру адвокатів, наявною у відкритому доступі. Договором про надання юридичних послуг, укладеним між позивачем та адвокатським об`єднанням, передбачена мінімальна вартість надання правової допомоги у 30000 грн, її вартість може бути збільшена та визначається в залежності від підсумкового обсягу наданої правової допомоги. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження, представник позивача приймав участь у значній кількості судових засідань, тобто справа не є справою незначної складності. Відшкодування судових витрат має бути покладене саме на ПП «Левчик», так як останнє подало на реєстрацію договір оренди земельної ділянки, в матеріалах справи наявні підтвердження систематичного вчинення таких дій ПП «Левчик». Відповідно до ч.2 ст.246 ЦПК України питання про судові витрати вирішується судом без повідомлення учасників справи. Суд, ознайомившись із вимогами представника позивача ТОВ «Балтський хлібороб», запереченнями представника відповідача ПП «ЛЕВЧИК», оцінивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов такого висновку. Як визначено ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як визначено ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що позов ТОВ «Балтський хлібороб» до ПП «Левчик» та [PERSON] про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки задоволений в повному обсязі, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача. Посилання представника відповідача ПП «Левчик» на ту обставину, що судові витрати не підлягають стягненню, так як адвокат Другаков Д.О., який здійснював представництво позивача ТОВ «Балтський хлібороб», не входить до складу АО «ГЛОРІЯ ЛЕКС», з яким укладений договір про надання правничої допомоги від 06.10.2023, суд знаходить неспроможними, так як на підставі цього договору АО «ГЛОРІЯ ЛЕКС» виданий ордер на представництво інтересів ТОВ «Балтський хлібороб» в Балтському районному суді адвокату Другакову Д.О. Визначаючи розмір судових витрат, суд враховує документально підтверджені понесені витрати ТОВ «Балтський хлібороб» по сплаті судового збору у розмірі 5348 грн. за подання позову до суду згідно платіжної інструкції 830 від 24.10.2023 (т.1 а.с.12), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1342 грн за подання заяви про забезпечення позову згідно платіжної інструкції №831 від 24.10.2023 (т.1 а.с.39); витрат по оплаті рахунку за проведення експертизи у розмірі 14249,09 грн згідно платіжної інструкції № 962 від 10.04.2025 року. 06.10.2023 між ТОВ «Балтський хлібороб» та Адвокатським об`єднанням «ГЛОРІЯ ЛЕКС» було укладено договір № 06/10/23-БХ про надання юридичних послуг, відповідно до п. 1.1. договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати на належному рівні юридичні послуги та передати Замовнику результати цих послуг, а Замовник погоджується прийняти надані послуги та виплачувати виконавцеві винагороду за їх надання. Відповідно до п.3.1 вказаного Договору мінімальна вартість надання правової допомоги за даним договором становить 30000 грн 00 коп без ПДВ у кожній інстанції. Остаточна вартість правової допомоги може бути збільшена та визначається в залежності від підсумкового обсягу наданої правової допомоги в актах приймання-передачі наданих послуг, укладених відповідно до п.3.2. Договору. Як визначено п.3.3 Договору оплата винагороди Виконавцю здійснюється протягом 30 робочих днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг № 06/10/23-БХ від 06.10.2023, складеного 03.03.2026 між ТОВ «Балтський хлібороб» та АО «Глорія Лекс», Замовник надав виконавцю послуги, надані послуги прийняті Замовником без будь-яких зауважень. Загальна вартість правової допомоги, наданої Виконавцем Замовнику, складає 117000 грн. Вказана сума підлягає сплаті відповідно до рахунку №53 від 03.03.2026. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Як визначено п. 6 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. До видів адвокатської діяльності належить, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Згідно частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.4 ст.141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про те, що заявлена до відшкодування сума витрат на правову допомогу у 117000 грн істотно перевищує суму в 30000 грн, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, зазначеному в позовній заяві, а також що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу не відповідає критеріям розумності та співмірності, враховуючи обсяг процесуальних документів, поданих у справі, тривалість участі у судових засіданнях, складності справи, у зв`язку із чим, виходячи з принципу співмірності та розумності, наявні правові підстави для зменшення суми винагороди за адвокатські послуг та визначення її урозмірі 60000,00 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах. Суд відхиляє доводи позивача про покладення судових витрат на одного з відповідачів ПП «Левчик», з вини якого, на думку позивача, виник спір, так як доказів неукладення оспорюваного договору відповідачем [PERSON] суду не надано. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] , тому суд розглядає його вимоги про стягнення судових витрат тільки з одного відповідача ПП «Левчик», отже з останнього підлягає стягненню частина понесених судових витрат ТОВ «Балтський хлібороб». На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial