Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського звернулось Акціонерне товариство «Українська залізниця» з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Позовна заява мотивована тим, [PERSON] , [PERSON] є власниками майна (по частині кожний), а саме квартири [ADDRESS] , послуги з теплопостачання за вказаною адресою надає Позивач за тарифами, встановленими рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області № 386 від 23.09.2019. Відповідачі свої зобов`язання з оплати за надані житлово-комунальні послуги не виконують в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 17 335,30 гривень, яку Позивач просить стягнути в судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою від 13.10.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання, призначене на 17.11.2025, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Лугова О.В. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] подав клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки та подання до суду пояснень і заперечень проти позовних вимог. Відповідач [PERSON] клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви не подав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання 17.11.2025, суд клопотання відповідача задовольнив, відклав розгляд справи до 22.12.2025 року 11 години 15 хвилин. 24.11.2025 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він повідомив, що є власником частини квартири, позовні вимоги на частину заборгованості у сумі 8 667,65 гривень визнає, про існування заборгованості йому не було відомо, оскільки він не проживав у зазначеній квартирі. Свою частину заборгованості він сплатив в добровільному порядку, судові витрати просить поділити між відповідачами порівну. 01.12.2025 року на адресу суду через «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач відмовився від позовних вимог щодо відповідача [PERSON] в зв`язку з їх визнанням та сплатою заборгованості у сумі 8 668,00, просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості у сумі 8667,65 гривень. Стягнути судовий збір з відповідачів в рівних частинах. Судове засідання, призначене на 22.12.2025, знято з розгляду в зв`язку із перебуванням судді у щорічній відпустці, відкладено розгляд справи до 20.02.2026 року 10 години 00 хвилин. В судове засідання, призначене на 20.02.2026, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою, внесеною до протоколу судового засіданні від 20.02.2026, суд постановив відкласти розгляд справи в зв`язку з першою неявкою належним чином повідомленого відповідача до 17.03.2026 року 15 години 00 хвилин. В судове засідання, призначене на 17.03.2026, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача адвокат Лугова О.В. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 386415133 від 11.07.2024 квартира за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2249257414132) належить [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] ( частка) (а.с 7, 25) Виробничий структурний підрозділ «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надає послуги з централізованого теплопостачання для населення, що підтверджується Положенням про виробничий структурний підрозділ «Лиманська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженим наказом філії «БМЕС» АТ «Укрзалізниця» № 141 від 07.09.2021 (а.с. 8 - 11), рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області «Про встановлення виробничому підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» граничних цін/тарифів на послуги з постачання теплової енергії для населення» № 386 від 23.09.2019 (а.с. 12), ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 252 від 25.02.2016 (а.с. 15). Відповідно до виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.10.2021 по 30.04.2025 нарахована заборгованість у сумі 21 302,56 грн. Останнє нарахування вартості комунальних послуг з теплопостачання за березень 2024, сплачено 3 755,77 гривень. Загальна сума заборгованості станом на 01.05.2025 становить 17 335,30 гривень (а.с. 14). Відповідач [PERSON] частково оплатив заборгованість з наданих послуг у сумі 8668,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 31 від 24.11.2025 року (а.с. 61). Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язань з оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: - виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору (пункт 2 частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII); - споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач (пункт 13 частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII); - індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України № 2189- VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону України № 2189-VIII). Відповідно до частини першої статті 12 Закону України № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати регулюються Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (далі Правила № 830). Відповідно до абзацу 1 пункту 13 Правил № 830 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця) (абзаци 2, 6 пункту 13 Правил № 830). Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за комунальні послуги, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відтак, відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування в справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, у постанові від 29.05.2019 у справі № 215/4967/16-ц, у постанові від 27.01.2021 у справі № 522/19137/17.. Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану визначені постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 (далі постанова № 206). Так, відповідно до пункту 1 постанови № 206 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказ Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, м. Покровськ не належить до тимчасово окупованих російською федерацією територій України. Оскільки відповідачі є власниками квартири та споживачами комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою житлово-комунальні послуги надавались позивачем до березня 2024 року, відповідачі їх одержували, доказів ненадання або надання таких послуг неналежної якості відповідачі суду не надали, тому в них виник обов`язок з їх оплати в повному обсязі. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина перша статті 625 ЦК України). Відповідно до частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 81 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, визначивши спірні правовідносини та норми права, що підлягають застосуванню до них, врахувавши та прийнявши відмову позивача від частини позовних вимог у сумі 8667,65 щодо відповідача [PERSON] , дійшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» суму заборгованості по оплаті за комунальні послуги (послуги теплопостачання) станом на 01.05.2025 року (останнє нарахування вартості комунальних послуг з теплопостачання за березень 2024) у сумі 8 667,65 гривень (17 335,30 грн / 2). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (частина третя статті 142 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028,00 гривень, по 1514,00 гривень з кожного.

Outcome: approved