Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

представник позивача Запорізького обласного центру зайнятості звернулась 09 грудня 2025 року до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу з вищезазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що Запорізький обласний центр зайнятості діє від імені Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. За сприянням у працевлаштуванні до Запорізької районної філії Запорізького обласного центру зайнятості 12 листопада 2021 року звернулася [PERSON] . На підставі наказу від 12 листопада 2021 року №НТ211112 відповідачу було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі без урахування страхового стажу відповідно до частин 2, 4 ст. 22; частини 3 ст.23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 12 листопада 2021 року до 08 серпня 2022 року. У зв`язку із закінченням строку виплати припинено реєстрацію як безробітної та припинена виплата допомоги по безробіттю. За результатами даних, які надійшли від державної міграційної служби було встановлено, що 07.05.2022 року [PERSON] перетнула кордон та повернулась в Україну 09.06.2022 року, тобто під час перебування на обліку в службі зайнятості. Запорізьким обласним центром зайнятості нараховано та переказано допомогу по безробіттю [PERSON] в сумі 1632,02 грн. Зазначає, що відповідач не мала права перебувати на обліку, а допомога по безробіттю отримана незаконним шляхом та підлягає поверненню. На підставі наказу директора філії від 27 грудня 20222 року б/н «Про повернення коштів» вирішено вжити заходів щодо відшкодування [PERSON] коштів виплаченої допомоги по безробіттю за період з 06.06.2022 року по 22.06.2022 року у сумі 1632,02 грн. На підставі зазначеного представник позивача звернулась до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача кошти, що були виплачені їй як допомога по безробіттю, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 16 грудня 2025 року прийнято до свого провадження позовну заяву і відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] направила на електронну пошту суду заяву, в якій просила суд провести розгляд справи без її участі та підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Новокодацького районного суду міста Дніпра, однак заперечень суду не надала, а також про причини неявки суд не повідомила та не надала клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. У положеннях ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд установив, що 12 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до Запорізької районної філії Запорізького обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної (а. с. 15). Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з наказів про прийняті рішення по [PERSON] : на підставі наказу від 12 листопада 2021 року № НТ211112 [PERSON] було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 12 листопада 2021 року відповідно до ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»; [PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку виплат; на підставі наказу від 27 грудня 2022 року б/н вирішено повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за період з 06.06.2022 року по 22.06.2022 року у розмірі 1632,02 грн. (а. с. 22-23). Матеріали справи підтверджують, що відповідно до акту №б/н розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Запорізької районної філії Запорізького обласного центру зайнятості від 09 грудня 2022 року, комісія встановила, з підстав щодо правомірності надання статусу безробітній та виплати матеріального забезпечення, було виявлено перебування за кордоном [PERSON] з 01 травня 2022 року по 09 червня 2022 року (а.с.19-20). У матеріалах справи наявна претензія від Запорізької районної філії Запорізького обласного центру зайнятості №68 від 29.12.2022 року щодо повернення коштів виплачених [PERSON] , як допомога по безробіттю, в сумі 1632,02 грн. і докази її направлення відповідачу (а. с. 25-28). У статті 4 ЗУ «Про зайнятість населення» визначено перелік осіб, які відносяться до зайнятого населення, а саме: до зайнятого населення належать непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно із ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 статті 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати кошти, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Відповідно до п.3-3 розділу УІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється з підстав, визначених статтею 31 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів. Згідно з п.5-2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про зайнятість населення» під час дії воєнного стану реєстрація безробітного припиняється у разі безперервного перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд встановив, що відповідач не мала права перебувати на обліку як безробітної особи, оскільки вона перебувала за кордоном понад 30 днів, тому допомогу по безробіттю у сумі 1632,02 грн. потрібно повернути, а також матеріали справи підтвердили, що заходи досудового врегулювання між сторонами вживались, але в добровільному порядку відповідач не повернула зазначені кошти. З огляду на те, що відповідач всупереч ст. 81 ЦПК України не надала суду доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини, а в матеріалах справи наявні докази неправомірності отримання відповідачем допомоги по безробіттю за період з 06.06.2022 року по 22.06.2022 року у розмірі 1632,02 грн., суд висновує, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та їх потрібно задовольнити у повному обсязі. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3028 грн.

Outcome: approved