Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

16.01.2026 року до суду надійшла позовна заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати споживчих послуг в розмірі 10 856,91 грн, а також судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Запорізької міської ради від 01.09.2017 року №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було призначено управителем багатоквартирних будинків у м.Запоріжжя за об`єктом конкурсу (група будинків) №1. 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] («Замовник») та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» («Управитель») було укладено договір № К-381 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року №520. Позивач зазначає, що належним чином виконував свої зобов`язання за договором, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку відповідачів до якості отриманих послуг. Відповідач зі свого боку зобов`язання з оплати отриманих послуг виконували не належним чином, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2021 року по 31.12.2023 року у розмірі 10 856,91 гривень. У зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача був повідомлений судом про відкриття спрощеного провадження без виклику осіб, шляхом отримання ухвали суду від 28.01.2026 року в підсистемі «Електронний суд». Ухвалою суду від 28.01.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою, відповідачу надано час 15 днів для скерування до суду відзиву на позовну заяву з моменту отримання ухвали суду. Також дані РНОКПП відповідача внесені у обліково-статистичну картку в програмі документообігу загальних судів «Д-3», що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи в застосунку «Дія». 25 лютого 2026 року на адресу Комунарського районного суду м.Запоріжжя повернувся конверт з рекомендованим повідомленням, який було направлено на зареєстровану адресу проживання відповідача [PERSON] . 17.03.2026 року судом отримано відповідь за №2467293 щодо реєстрації особи в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків з якої вбачається, що [PERSON] присвоєно РНОКПП за № [NUMBER] . Суд вжив усіх передбачених законом заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи. Ухвалу про відкриття провадження направлено за зареєстрованою адресою проживання відповідача, а також забезпечено можливість отримання процесуальних документів через електронні сервіси (зокрема застосунок «Дія»). Незважаючи на повернення поштового відправлення, відповідач вважається належним чином повідомленим, оскільки суд виконав обов`язок щодо направлення відповідних документів за офіційно зареєстрованими даними. З огляду на викладене, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а встановлені процесуальні строки сплинули, суд вважає за можливе перейти до розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо належного повідомлення відповідача, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи. Такий підхід відповідає принципу юридичної визначеності та положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку. Суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та поданих сторонами процесуальних документів, без проведення судового засідання. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. На підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №К-381 від 06.09.2017 року ТОВ «КК «Мрія» надавало послуги з управління будинком співвласникам багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Пунктом 5 Договору визначено, що Сторони вищевказаного договору погодились, що Замовник сплачує за надані Управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 1, 2 та вище поверхах будівлі 3,69 гривні на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі Співвласників. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п.12 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно умов вказаного вище договору управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. Представником позивача, відповідно до вимог позовної заяви, заявлено про стягнення заборгованості за період з 01.02.2021 року по 31.12.2023 року у розмірі 10 856,91 грн. Згідно наданого розрахунку заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком вбачається, що за період з 01.02.2021 року по 31.12.2023 року за послугу з управління будинком ТОВ «КК «Мрія» було нараховано 10 856,91 грн. В період зазначений позивачем жодних сплат відповідач [PERSON] не здійснила. 01 січня 2024 року вказаний договір було розірвано (копія договору №166-/У-2021/Р. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. На підставі ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] . Між позивачем та Відповідачем встановлювалися зобов`язальні правовідносини з приводу утримання будинку та прибудинкової території. Згідно інформації, наданої Запорізькою міською радою під час призначення управителем багатоквартирних будинків у м.Запоріжжя - ТОВ «КК «Мрія» за вказаною адресою, загальна площа Об`єкту нерухомості - квартири [ADDRESS] становить 25,91 м2. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 та п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн., які слід стягнути на користь позивача. Стосовно витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Правову допомогу при зверненні до суду з позовною заявою позивачу надавала адвокат Нємна Тетяна Ігорівна, з якою укладено договір про надання правничої допомоги №65-25 від 01.01.2025 року. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн. Частиною 3 ст.141 ЦПК України визначено критерії, які враховує суд при розподілі судових витрат, зокрема, суд має оцінити обґрунтованість таких витрат та пропорційність їх до предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Суд зазначає, що під час розгляду справи права відповідача порушені не були, а провадження здійснювалося з дотриманням принципів змагальності сторін та рівності учасників процесу, передбачених статтями 12, 13 ЦПК України. Відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження. Судом вжито всіх передбачених законом заходів для забезпечення його участі у справі та реалізації права на захист. Справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог та на підставі поданих доказів. Позивач довів обставини, на які посилався, тоді як відповідач своїм правом на подання заперечень не скористався. Отже, рішення ухвалено з дотриманням вимог процесуального закону та без порушення прав відповідача.

Outcome: approved