Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 22 лютого 2022 року укладено кредитний договір № 2039052778 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] . 20 червня 2025 року між АТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20/06/25, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2039052778, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 20/06/25 від 20 червня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2039052778 у розмірі 47 024,94 грн, з яких: 30 444,98 грн загальна сума боргу по тілу; 16 579,96 грн загальна сума боргу по відсотках. В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов кредитного договору щодо порядку повернення кредитних коштів. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості. 1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у змішаній формі, з викликом (повідомленням) сторін.Постановлено особі, яка уповноважена представляти інтереси ТОВ «ФК «ЄАПБ» чи є у позивача докази фактичного отримання відповідачем всіх вказаних у розрахунку сум за договором кредиту. 1.3. 03 березня 2026 року від представника позивача Сови Ю.М. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли письмові пояснення по справі. 1.4. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими. Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутністю представника. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, крім того, просив розстрочити платіж по кредиту на 12 місяців. 1.5. Відповідно технічна фіксація справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про стягнення заборгованості не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Судом встановлено, що 22 лютого 2022 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2039052778. Розділом 1 вказаного кредитного договору передбачені базові умови кредитування. Так, згідно п. 1.1. договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту 37 600,00 грн, комісійна винагорода за видачу кредиту 0 грн, вартість додаткових послуг 0 грн; загальний розмір кредиту 37 600,00 грн, дата остаточного повернення кредиту 22 лютого 2026 року, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 0 % від суми кредиту. Відповідно до п. 1.2. договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 20 (двадцять) % річних. Згідно з п. 4.3. договору, кредитний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами (дата кредитного договору) та всіх додатків до нього і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по кредитному договору в повному обсязі. Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору № 2039052778 від 22 лютого 2022 року Графік платежів та розрахунків загальної вартості визначає, що відповідач [PERSON] зобов`язався до 22 лютого 2026 року сплатити на користь АТ «ОТП Банк» 54 883,09 грн. Також, 22 лютого 2022 року [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, де вказані основні умови кредитування. Додатком № 1 до паспорту споживчого кредиту є орієнтовний графік платежів від 22 лютого 2022 року, який власноруч підписаний [PERSON] . Крім того, до матеріалів справи долучено анкету-заяву на отримання кредиту/опитувальний лист від 18 лютого 2022 року, яка підписана власноручним підписом [PERSON] . 2.2. 20 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу № 20/06/25, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Згідно п. 6.1.1. зазначеного договору факторингу, право вимоги за яким відступається факторові складається з портфеля заборгованості клієнта по кредитних продуктах (реєстр боржників № 1), що виник внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів. Згідно п. 7.1.1. зазначеного договору факторингу, сторони домовилися, що ліміт фінансування по реєстру боржників № 1 від загальної суми заборгованості становить 3 834 675,13 грн без ПДВ, станом на дату підписання сторонами цього сторонами цього договору. Відповідно до платіжної інструкції № 43 від 20.06.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило на користь АТ «ОТП Банк» кошти у розмірі 3 834 675,13 грн як оплату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 20/06/25 від 20.06.2025 по реєстру боржників №1, без ПДВ. Відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 20/06/25 від 20 червня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2039052778 у розмірі 47 024,94 грн, з яких: 30 444,98 грн загальна сума боргу по тілу; 16 579,96 грн загальна сума боргу по відсотках. 2.3. Відповідно до меморіального ордеру № 34978430 від 22.02.2022 АТ «ОТП Банк» здійснено внесення готівкових коштів у розмірі 37 600,00 грн на картковий рахунок [PERSON] . Згідно з виписки рахунка за розрахунковим періодом з 22.02.2022 по 20.06.2025 вбачається використання кредитних коштів та часткова сплата заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2039052778 від 22.02.2022 станом на 30.11.2025 заборгованість у загальній сумі становить 47 024,94 грн, з яких: 30 444,98 грн загальна сума боргу по тілу; 16 579,96 грн загальна сума боргу по відсотках. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 3.2. За приписами пункту 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). 4.2. З наданих позивачем доказів вбачається, що [PERSON] звернувся до АТ «ОТП Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим особисто підписав кредитний договір. Зокрема, зі змісту договору також вбачається, що в ньому визначені умови обслуговування. Так, за користування кредитом банк нараховує проценти. Тип процентної ставки: 20 % річних (фіксована). Факт підписання договору та отримання кредитних коштів відповідачем не оспорюється. Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. Надана представником АТ «ОТП Банк» виписка з рахунку клієнта відображає внесення боржником платежів в рахунок погашення заборгованості, а також в ньому деталізовано виникнення боргових зобов`язань станом на 20.06.2025. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надана позивачем виписка за період з 22.02.2022 по 20.06.2025, яка містить інформацію про рух коштів відповідача та розмір коштів, які були внесені в рахунок погашення заборгованості, в цілому відповідає вимогам первинного документу, а тому є належним та допустимим доказом. Розрахунок заборгованості, наданий АТ «ОТП Банк» узгоджується із випискою з рахунку, а матеріали справи не містять доказів на спростування відображеної у розрахунку заборгованості [PERSON] перед позивачем. Перевіривши розрахунок заборгованості, оцінивши його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України. Та обставина, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, останнім визнано у повному обсязі. 4.3. Суд приходить до висновку, що [PERSON] висловив однозначне бажання скористатися запропонованими банківськими послугами і погодив умови кредитного договору, а також матеріалами справи підтверджено наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та позивачем щодо спірного договору. Відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у загальній сумі 47 024,94 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 19.12.2025 про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі і відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1 211,20 грн, а решту суми судового збору повернути позивачу з державного бюджету. 5.2. Так, у позовній заяві представником було зазначено, що судові витрати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514,00 грн. Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено, які витрати, крім сплати судового збору, були понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки в матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження наявності витрат позивача під час розгляду справи. Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне відмовити в частині стягнення судових витрат у сумі 1 514,00 грн, через недоведеність. 5.3. Відповідач подав до суду заяву про розстрочення виконання рішення, в якій просив розстрочити виконання рішення на 12 місяців. Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Статтею 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Доказів на користь наявності у відповідача доходів та/або його працевлаштування до суду надано не було. Суд вважає, що вищевказані обставини істотно ускладнюють виконання відповідачем рішення шляхом здійснення одноразового платежу. З одного боку суд враховує, що цей спір виник з вини відповідача, а саме внаслідок непогашення заборгованості. З іншого боку, сам факт звернення відповідача із заявою про розстрочення виконання рішення свідчить про наявність у відповідача бажання належним чином виконати рішення суду, що в свою чергу свідчить про добросовісність в аспекті поваги до результату розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення, не перевищуючи одного року з дня ухвалення рішення. Загальний розмір заборгованості за вказаним рішенням становить 47 024,94 грн, а тому щомісячний платіж відповідача на користь позивача має складати 4 250,00 грн, а останній платіж - 4 524,94 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved