Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Представник позивача Оболонкова Ю.В. звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №26.02.2025-100001045 від 26.02.2025 в розмірі 8453,17 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 26.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір (оферту) №26.02.2025-100001045, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 3000,00 грн, шляхом перерахування коштів на платіжний засіб споживача 4790-72хх-хххх-5971 строком на 140 днів. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти. Денна процентна ставка складає 0,87%=(3668,14/3000)/140*100). Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 353,17 грн. Також за кожен день невиконання неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка у розмірі 30,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Відповідач належним чином не виконує умови договору щодо погашення заборгованості, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 8453,17 грн, з яких: 3000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3780,00 грн - проценти, 353,17 грн - комісія за надання кредиту, 1320,00 грн - неустойка. Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.01.2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій (а.с.36). Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.02.2025 ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір №26.02.2025-100001045 (кредитної лінії), за умовами якого позичальнику 26.02.2025 надано кредит, шляхом перерахування коштів на належний позичальнику електронний платіжний засіб [NUMBER] хх-хххх-5971 у розмірі 3000,00 грн, строком на 140 днів з дати його надання, дата повернення кредиту - 15.07.2025 (а.с.12-18). Умовами договору передбачено, що процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка - 1% в день застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,87% = (3668,14/3000)/140 ? 100%. Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі "комісія за надання", "комісія"; економічна сутність плата за надання кредиту) 353,17 грн. Неустойка: 30,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором Е697. ТОВ «Споживчий центр» 26.02.2025 переказало відповідачу грошові кошти у розмірі 3000,00 грн, за кредитним договором №26.02.2025-100001045 від 26.02.2025 на платіжну карту [NUMBER] , що доводиться повідомленням ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 29.12.2025 вих № 1-2912 (а.с.25). Відповідно до копії довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №26.02.2025-100001045 від 26.02.2025 заборгованість [PERSON] становить 8453,17 грн, з яких: 3000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3780,00 грн - проценти, 353,17 грн - комісія за надання кредиту, 1320,00 грн - неустойка (а.с. 11). Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Наявними у справі доказами доведено, що ТОВ «Споживчий центр» покладені на нього зобов`язання за кредитним договором №26.02.2025-100001045 від 26.02.2025 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу 26.02.2025 грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. Із наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №26.02.2025-100001045 від 26.02.2025 вбачається, що суму боргу за тілом кредиту та за процентами відповідач не погасив. Відповідач не скористався правом подати відзив на позов та фактично не оспорив, що вона не здійснила погашення боргу за кредитним договором. Отже, заборгованість що складається: 3000,00 грн - основного боргу та 3780,00 грн - процентів суд стягує в повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості по комісії (пов`язаної з наданням кредиту) у розмірі 353,17 грн. Як вказав Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №753/25744/21). Оскільки, в кредитному договорі не обумовлено за перелік яких саме послуг позичальник повинен сплачувати комісію (пов`язану з наданням кредиту) у розмірі 353,17 грн., то таку умову кредитного договору слід вважати нікчемною та такою, яка суперечить Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога позивача у частині стягнення з відповідача комісії (пов`язаної з наданням кредиту) у розмірі 353,17 грн. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Щодо стягнення неустойки, яку позивач просить стягнути в розмірі 1320,00 грн, суд доходить таких висновків. Пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом ПрезидентаУкраїни від24лютого 2022року №64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Таким чином, нарахування позивачем неустойки в сумі 1320,00 грн за невиконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором під час дії воєнного стану є неправомірним, оскільки сума неустойки підлягає списанню. Із наведених підстав, у стягненні 1320,00 грн неустойки суд відмовляє. Таким чином, суд стягує з [PERSON] борг за наданим кредитом в розмірі 6780,00 грн, що включає: 3000,00 грн - основного боргу, 3780,00 грн - процентів. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 1943,00 грн.

Outcome: partial