Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У грудні 2025 року позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІЗІ КРЕДИТ» (далі ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» (далі - ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] суму боргу за Кредитним договором № 388733 від 21.01.2025 у загальному розмірі 10408,00 грн, з яких 6000,00 грн складає заборгованість з повернення суми кредиту, 4408,00 грн сума процентів за користування кредитом та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.01.2025 ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] на підставі електронної Заяви останнього про видачу кредиту від 21.01.2025, укладено кредитний договір № 388733, відповідно до умов якого ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] в кредит грошові кошти у розмірі 6000,00 грн, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у встановленому договором порядку. Даний договір було підписано відповідачем 21.01.2025 одноразовим електронним ідентифікатором. Зважаючи на те, що у відповідача станом на 21.01.2025 була наявна заборгованість за попереднім активним кредитом у розмірі 3249,09 грн, після укладення договору № 388733 до нього було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до якої сума грошових коштів у розмірі 3249,09 спрямовується на погашення заборгованості позичальника за рефінансованим договором автоматично після видачі кредитодавцем суми кредиту, без проведення додаткових розрахунків між сторонами, а після погашення заборгованості за рефінансованим договором, фактично отримана позичальником сума грошових коштів складає 2750,91 грн. Таким чином, з урахуванням Додаткової угоди до Кредитного договору від 21.01.2026 6000,00 грн були розподілені наступним чином: 3249,09 грн були зараховані в рахунок погашення попереднього кредитного договору, 2750,91 грн отримані відповідачем на платіжну картку, вказану відповідачем в особистому кабінеті в ІТС товариства. 21.01.2025 о 10:52 год за допомогою платіжної системи EasyPay було переказано на рахунок відповідача [NUMBER] кошти у розмірі 2750,91 грн. Згідно договору відповідач мав сплатити останній платіж за кредитом 13.05.2025. Відповідач не здійснив жодного платежу, що призвело до неналежного ним виконання зобов`язань і за ним рахується загальна заборгованість у розмірі 10408,00 грн, з яких 6000,00 грн заборгованість з повернення суми кредиту та 4408,00 грн сума процентів за користування кредитом. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 07.01.2026 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи, призначила справу до розгляду. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Будь-яких письмових заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою його реєстрації, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не направляв. Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження від 07.01.2026 та судові повістки про виклик в суд на 11.02.2026 та 23.03.2026 отримано не було, конверти із вкладеннями повернулися до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній». З огляду на це, відповідач викликався у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала своє місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено пунктом 108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Судом встановлено, що відповідно до Заявки на видачу кредиту від 21.01.2025 [PERSON] звернувся до ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» з проханням надати йому грошові кошти в кредит на умовах терміновості, повернення та платності у розмірі 6000,00 грн на строк 8 періодів по 2 тижні, розмір періодичного платежу - 1301,00 грн з періодичністю сплати платежу раз на два календарні тижні, на особисті потреби. У випадку отримання кредиту він зобов`язується повернути його та сплатити проценти за користування кредитом у визначений кредитним договором строк, погоджується з наступними параметрами кредиту: реальна процентна річна ставка 3068,89 %, тип процентної ставки фіксована, загальна вартість кредиту - 10408,00 грн. Дана заява підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] 32fwsvpn (а.с. 4-5). ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» на підставі поданої споживачем Заяви на видачу кредиту від 21.01.2025 запропонувало відповідачу укласти електронний кредитний договір шляхом звернення до нього з Пропозицією укласти електронний кредитний договір (оферта) споживачу [PERSON] на певних умовах: тип - кредит, розмір кредиту 6000,00 грн, тип процентної ставки фіксована, орієнтована загальна вартість кредиту 10408,00 грн, кількість платежів 8, розмір платежів - 1301,00 грн, яку відповідач [PERSON] прийняв Дана Пропозиція підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] - ntv8yrqm (а.с. 6). 21 січня 2025 року між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено Кредитний договір № 388733, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в загальному розмірі 6000,00 грн на погоджений сторонами строк, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається на підставі Заяви на видачу кредиту. Строк кредиту становить 8 періодів, кожен з яких визначається як 14 календарних днів (112 строк кредитування у днях), загальна вартість кредиту становить 10408,00 грн та складається із загального розміру кредиту (6000,00 грн) та загальних витрат за кредитом (4408,00 грн). У Додатку № 1 до Кредитного договору № 388733 від 21.01.2024 визначено графік платежів від 21.01.2025 із зазначенням дати платежів, суми платежів, процентну ставку та загальну вартість кредиту. Договір містьть відомості про розрахунковий рахунок позичальника [NUMBER] , який зазначено у розділі "Реквізити та підниси сторін". Даний договір та додаток до нього підписано позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором - sgg7rxty (а.с. 7-12). Додатковою угодою № 1 до Кредитного договору № 388733 від 21.01.2025 визначено, що кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 6000,00 грн на особисті потреби та з метою погашення заборгованості позичальника перед кредитодавцем за кредитним договором № 384679 від 08.11.2024, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Сторони погодили, що сума грошових коштів у розмірі 3249,09 грн спрямовується на погашення заборгованості позичальника за рефінансованим договором автоматично під час видачі кредитодавцем суми кредиту, без проведення додаткових розрахунків між сторонами, а після погашення заборгованості за рефінансованим договором, фактично отримана позичальником сума грошових коштів складає 2750,91 грн. Додаткова угода № 1 підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором - sgg7rxty (а.с. 13). Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, укладений в електронній формі Кредитний договір № 388733 від 21.01.2025 на умовах, викладених у ньому, та у спосіб, визначений законом, адже такий договір містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] - sgg7rxty, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договору на погоджених умовах. Своїм підписом відповідач [PERSON] також підтвердив, що ознайомився з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (ст. 77 ЦПК України), допустимими (ст. 78 ЦПК України), достовірними (ст. 79 ЦПК України), а у своїй сукупності - достатніми (ст. 80 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, висуваючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитодавець зобов`язаний довести належними, допустимими, достовірними та, у своїй сукупності і взаємозв`язку, достатніми доказами наявність такої заборгованості, зокрема, факт надання та отримання грошових коштів, а також розмір заборгованості. Виконання позивачем (кредитодавцем) обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачу (позичальнику) підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» за вих. № 18342 від 09.12.2025, з якої вбачається, що 21.01.2025 о 10:52 год. року через систему EasyPay.ua на підставі договору № 07-05/20 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 07.05.2020, було успішно перераховано кошти у сумі 2750,91 гривень на платіжну картку клієнта [NUMBER] , номер трансакції [NUMBER] , [PERSON] (а.с.14). Відповідач, в порушення умов договору, своєчасно, в порядку та на умовах визначених договором, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого за ним рахується заборгованість. Відповідно до деталізації нарахувань та обліку платежів за кредитним договором № 388733 станом на 11.12.2025 заборгованість відповідача [PERSON] складає: 6000,00 гривень тіло кредиту; 4408,00 гривень проценти за користування кредитом. Проценти по кредиту нараховані за період з 04.02.2025 по 13.05.2025, тобто в межах строку користування кредитом, що визначений умовами договору (а.с.15). Відповідач [PERSON] своєї позиції щодо пред`явленого позову не висловив, також не надав жодного доказу на підтвердження своїх заперечень чи спростувань щодо заявлених вимог позивачем. Матеріали справи не містять жодних доказів виконання умов кредитного договору в частині сплати основного боргу та відсотків, а тому заявлений до стягнення розмір основного боргу та відсотків підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 6000,00 гривень та процентах в розмірі 4408,00 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 гривень, які підлягають стягненню із [PERSON] на користь ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» (а.с. 18). На підставі викладеного,

Outcome: approved