Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

21 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що зроблено відповідний актовий запис № 1960. Позов мотивує тим, що з 27 березня 2025 року між сторонами припинені будь-які шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного і не створюють єдину сім`ю. Між сторонами відсутній намір продовжувати шлюб чи зберегти сім`ю. Дітей у сторін немає. Позивач вважає неможливим подальше сімейне життя з відповідачем, з чим він погоджується, однак не бажає вчиняти жодних дій щодо розірвання шлюбу зі свого боку. саме тому позивачка змушена звертатися до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задоволити. Позивачка пояснила, що шлюб з відповідачем вони уклали шлюб у м. Львові. Спільних дітей у неї з відповідачем не має, у неї є син від першого шлюбу. Відповідач переїхав від неї у 2025 року, де зараз перебуває їй не відомо, оскільки втратила із ним зв`язок. Адреса відповідача вказана у позовній заяві, є останньою відомою їй адресою проживання відповідача. Крім цього представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.08.2020 року Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що зроблено відповідний (актовий запис № 1960). Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе та суперечить інтересам подружжя. У ході судового провадження примирення між сторонами не відбулось. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те, що шлюб ґрунтується на засадах добровільності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, сім`ю поновити неможливо, суд дійшов висновків про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved