Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 23 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 04. В обґрунтування позову зазначено, що підставами розірвання шлюбу сторін у справі є відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на життя та уявлення про сім`ю. На даний час шлюбні відносини між ними припинені. Шлюб існує формально. Примирення та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. За таких обставин, подальше спільне життя і збереження шлюбу, на думку позивачки, буде суперечити їхнім з відповідачем інтересам. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 15.10.2025 відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 19.11.2025 за суд перейшов від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 01.12.2025 стронам було надано строк для примирення тривалістю три місяці до 01.03.2026. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 02.03.2026 провадження в справі поновлено та призначено судовий розгляд. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Завальнюк В.В. позовні вимоги визнали в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 23 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 04, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.06.2025 (а. с. 4). Від шлюбу у позивачки та відповідача є спільні неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями повторних свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 05.06.2025 та серії [NUMBER] від 05.06.2025 (а. с. 10-11). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, беручи до уваги наполягання позивачки на розірванні шлюбу, визнання відповідачем позовних вимог та з урахуванням конституційного права особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу, оскільки шлюб між сторонами у справі носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved