Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

09 лютого 2026 року АТ «Акцент-Банк», в інтересах якого діє представник за довіреністю Шкапенко Олександр Віталійович, через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 10705,59 грн та судові витрати (вхідний №5157, а.с.1-5). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 28.03.2025 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. У зв`язку з цим, 28.03.2025 відповідачем підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Позивач у позовній заяві стверджує, що [PERSON] , станом на 08 лютого 2026 року, має заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 705,59 грн, яка складається з: 7972,41 грн - заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 2083,18 грн - заборгованості за процентами, та 650 грн - заборгованості за пенею. Посилаючись на те, що [PERSON] умови, укладеного кредитного договору, не виконує в зв`язку з чим у нього утворилася вказана заборгованість, тому АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду та просить стягнути з нього означену заборгованість та судові витрати у виді судового збору в розмірі 2662,40 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 09 год 30 хв 24 березня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.55-56). Представник позивача Шкапенко О.В. у судове засідання не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету як безпосередньо позивача, так і його представника Шкапенка О.В., що були отримані цими учасниками справи 06.03.2026 о 12 год 31 хв 32 сек (а.с.58 зворот, 59 зворот). Водночас представник позивача Шкапенко О.В. у клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача від 08.02.2026, що було подане разом із позовною заявою (а.с.7), просив суд, розгляд означеної справи проводити без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставини, викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання 24 березня 2026 року о 09 год 30 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим, 24 березня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 28 березня 2025 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку шляхом підписання Анкети-заяви (а.с.9). Згідно Анкети-заяви суд встановив, що [PERSON] , поставивши власноручний/ цифровий власноручний (на екрані телефону) підпис під анкетою-заявою, підтвердив, що: надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені їх копії відповідають оригіналу; Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, становлять договір про надання банківських послуг (далі Договір) зі строком дії у 90 років, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім того [PERSON] засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі УЕП) з особистим ключем відповідним йому відкритим ключем, а саме: 02b322e7c33000b88fdd5ee4472ca9e2f103dd94d3b4426db5c2f811723d85ce26, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій, визнавши, що він визнаю, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Також судом встановлено, що 28.03.2025 [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» із заявою про встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком та просив банківську установу відкрити йому поточний рахунок [NUMBER] у UAH, встановивши кредитний ліміт на наступних умовах: 1) вид послуги - відкриття, обслуговування та кредитування поточного рахунку. До рахунку банк випускає безкоштовно (за виключенням іменної картки з фото, випуск якої становить 150 грн) платіжний інструмент у вигляді платіжної картки; 2) за рахунком, що відкривається згідно з цією заявою, можуть здійснюватися операції з готівкового безготівкового поповнення/повернення грошових коштів, безготівкове перерахування коштів на інші рахунки, а також інші операції, передбачені Договором. За надання платіжних послуг, також інших послуг, передбачених Договором, стягується плата згідно з тарифами банку. За операціями за рахунком встановлені ліміти відповідно до додатку 1 до цієї заяви. Клієнт має право у будь-який час до списання коштів з рахунку або настання дати валютування платіжної інструкції відкликати з банку згоду на виконання платіжної операції, шляхом подання до банку відповідного розпорядження складеного за формою банку; 3) вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок; 4) тип кредиту кредитування рахунку; 5) мета отримання кредиту споживчі цілі; 6) сума кредиту (ліміту) - від 1 000 грн до 200 000 грн. Ліміт до використання розраховується та встановлюється банком виходячи з внутрішніх процедур банку. Клієнт беззастережно погоджується із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку встановлювати, зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що банк повідомляє клієнта шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування; 7) пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3.4% на місяць; 8) строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців; 9) порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 5% від заборгованості та не менше й не більше повного розміру розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит; 10) у випадку порушення клієнтом будь-якого із грошових зобов`язань: 10.1) при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості; 10.2) штраф за несвоєчасне погашення кредиту та / або відсотків. Штраф списується в день списання відсотків: 50 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; 100 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; 500 грн + 5% від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів (а.с.10 - 11). Також із безпосередньо дослідженого у судовому засіданні Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «АТБ» суд встановив, що 28.03.2025 АТ «Акцент-Банк» надав відповідачу інформацію, що зберігає чинність та є актуальною до 02.04.2025, відповідно до якої: сума/ліміт кредиту від 1000 грн до 200000 грн (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит ); строк кредитування 240 місяців; процентна ставка за користування кредитними коштами - пільгова процентна ставка: 0,000001%, пільговий період - до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); базова процентна ставка: 40,8% на рік (нараховується на максимальну суму заборгованості, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості); загальні витрати за кредитом 109 120,95 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 134 120,95 грн; реальна річна процентна ставка 49,34 % річних; пеня не передбачена; штрафи - штраф за несвоєчасне погашення кредиту та / або відсотків. Штраф списується в день списання відсотків: 50 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; 100 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; 500 грн + 5% від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів. Також із означеного засобу доказування суд встановив, що він підписаний позичальником [PERSON] 28.03.2025 накладанням ним електронного підпису перевіряється за допомогою відкритого ключа: 02b322e7c33000b88fdd5ee4472ca9e2f103dd94d3b4426db5c2f811723d85ce26 (а.с.13 зворот - 14). Згідно дослідженої судом виписки по картці клієнта [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , встановлено, що відповідач, у період 28.03.2025 до 08.02.2026, активно користувалася кредитними коштами, а витрати за цей період відповідача становили 108 156,48 грн, водночас кошти, що повернуті позивачу, складають 100 630 грн, а сума комісії 666,74 грн (а.с.15-17). Із довідки за картками АТ «Акцент-Банк» суд встановив, що відповідачу [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] - строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] - зі строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с.18). Крім того з довідки АТ «Акцент-Банк» за лімітами суд встановив, що [PERSON] були встановлені такі грошові ліміти у період з 28.03.2025 до 08.02.2026: 1) 15000 грн (з 28.03.2025); 2) 15000 грн (з 28.03.2025); 3) 1000 грн (з 28.03.2025); 4) 1000 грн (з 28.03.2025); 5) 8000 грн (з 23.04.2025); 6) 70000 грн (з 29.04.2025); 7) 3090 грн (з 17.09.2025) та 8) 8000 грн (з 17.09.2025) (а.с.17 зворот). Водночас, із дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором б/н від 28.03.2025, станом на 08.02.2026, суд встановив, що позивачем визначено загальну суму заборгованості відповідача в розмірі 10705,59 грн, що складається з: 7972,41 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 2083,18 грн залишок заборгованості за процентами, та 650 грн - штраф (а.с.8). Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675), пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст. 11 Закону №675). Статтею 12 Закону №675 визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частинами 1,2 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст.1056-1 ЦК України). Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, із, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «АТБ» та заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 28.03.2025, що складають кредитний договір, суд встановив, що їх сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови його надання, а також розмір річної процентної ставки за користування кредитом, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого правочину на зазначених у ньому умовах шляхом його підписання відкритим ключем: 02b322e7c33000b88fdd5ee4472ca9e2f103dd94d3b4426db5c2f811723d85ce26. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав суду доказів як неотримання ним у кредит від АТ «Акцент-Банк» грошових коштів у сумі 7971,41 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання його умов, зокрема, сплати заборгованості як за тілом кредиту, так і за відсотками сукупно в розмірі 10 055,59 грн (7972,41 грн + 2083,18 грн). Отже, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків за його ним користування згідно умов кредитного договору №б/н від 28.03.2025, суд дійшов висновку, що позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за означеним кредитним договором у розмірі 10 055,59 грн, що складається з: 7972,41 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), та 2083,18 грн заборгованості за процентами, підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 650 грн, то суд зазначає про таке. У розділі 6 «Додаткова інформація» Паспорта споживчого кредиту «Кредитна картка «АТБ» від 28.03.2025 сторони обумовили, що пеня за порушення його умов сторонами не передбачена. Водночас, цим розділом означеного засобу доказування встановлено штраф за несвоєчасне погашення кредиту та / або відсотків, а саме: штраф списується в день списання відсотків: 50 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; 100 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; 500 грн + 5% від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів. У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 28.03.2025, станом на 08.02.2026, позивач зазначив, що заборгованість зі сплати пені в позичальника відсутня; водночас заборгованість зі сплати штрафу позичальником складає 650 грн. Проте у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 650 грн у рахунок сплати саме пені, а не штрафу. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку з цим, правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 650 грн у конкретній правовій ситуації немає. Крім того ч.1 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Водночас ч.1 ст.550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проте Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем); 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 650 грн слід відмовити. Що стосується прохання позивача, викладеного у п.2 прохальної частини позовної заяви від 08.02.2026, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке. Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2662,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8), що підтверджується платіжним дорученням №6005315553590 від 08.02.2026 (а.с.6). Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 28.03.2025 частково обгрунтованими і задовольнив їх на суму 10055,59 грн (7972,41 грн заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), та 2083,18 грн - заборгованість за процентами)), що складає 93,93% від ціни позову (10055,59 грн / 10705,59 грн), тому з відповідача на користь позивача,

Outcome: partial