Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

12.11.2025 року представник ТОВ «Таліон Плюс» звернувся до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2025 року справу було передано за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області. На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 30.10.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 153691985 у формі електронного документу, відповідно до якого відповідач отримала від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 28200,00 грн. Згідно умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свій обов`язок та перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 28200,00 грн. на її банківську карту № [NUMBER] , яка була вказана відповідачем при укладенні кредитного договору. 31.03.2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/29, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ ФК «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № МВ-ТП/29 від 31.03.2025 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 153691985 від 30.12.2024 року. Відповідач належним чином умови договору не виконувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ «Таліон Плюс» в сумі 59592,80,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 28199,80,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 31393,00 грн. Тому, ТОВ «Таліон Плюс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредитної лінії № 153691985 в розмірі 59592,80 грн., судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», тому позивач самостійно направив відповідачу на його зареєстровану адресу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення, надавши суду докази їх надсилання. Ухвалою судді від 11.12.2025 року цивільну справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази. Запитувана інформація надійшла до суду 19.01.2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином шляхом надсилання смс повідомлення на номер телефону, який зазначено в позовній заяві, та шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України відповідача, які були розміщені відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вона вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду остання не подавала. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.12.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 153691985 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт товариства, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписала договір кредитної лінії електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора GEBV 30.12.2024 року, який введено о 11:18 год. Відповідно до п. 2.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 28200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Згідно пункту 2.3. договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 28200,00 грн., датою надання кредиту є 30.12.2024 року. Відповідно до п. 7.1. - 7.3. договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 29.01.2025 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 29.01.2030 року. Згідно п. 8.1., 8.3., 8.4. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти. Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних. Для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за весь строк кредитування без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 534243,36 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 506043,36 грн. та суму кредиту у розмірі 28200,00 грн. Відповідно до п. 4. сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. 30.12.2024 року відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 153691985 від 30.12.2024 року, який містить погоджені умови кредитування. 30.12.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в розмірі 28200,00 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] , яка була вказана відповідачем при укладенні кредитного договору, про що свідчить інформація з підтвердження щодо здійснення переказу коштів, надана ТОВ «ПрофітГід». На ухвалу суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надано відповідь від 19.01.2026 року та виписка по рахунку за період з 30.12.2024 по 30.12.2024, згідно якої на ім`я [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» була емітовано платіжна картка № [NUMBER] , на яку 30.12.2024 року надійшли грошові кошти у сумі 28200,00 грн. через сервіс іншого банку. 31.03.2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/29, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ ФК «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № МВ-ТП/29 від 31.03.2025 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 153691985 від 31.12.2024 року. Відповідно до п. 9.1.1.7. договору у разі затримання відповідачем сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць новий кредитор має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення відповідача про дострокове припинення договору. Договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту відповідача. До позову долучене повідомлення про дострокове розірвання договору, надіслане позивачем ТОВ «Таліон Плюс» відповідачу [PERSON] . Відповідач належним чином умови договору не виконувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ «Таліон Плюс» в сумі 59592,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом 28199,80 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 31393,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. У п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є позивач ТОВ «Таліон Плюс» свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 153691985від 30.12.2024 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договору факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором до позивача по справі. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідач не надала доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Таліон Плюс» заборгованості у розмірі 59592,80 грн. Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з [PERSON] понесених ним судових витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Зі змісту ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України). При звернені до суду ТОВ «Таліон Плюс» було сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 2529від 28.10.2025 року. Згідно п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч. 1 та 2 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч. 3 цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року, укладеного між АО «Ліга Юридичних технологійта інновацій» та ТОВ «Таліон Плюс», копію додаткової угоди № 1973від 09.10.2025до договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року, копію акта приймання-передачі наданих послуг від 09.10.2025року, відповідно до якого загальна вартість послуг складає 5000,00 грн., та копію платіжної інструкції від 09.10.2025року № 323. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Таліон Плюс» підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 2422,40 грн., та суму витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved