Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач 13.01.2026 звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-8475223 від 21.06.2023 у розмірі 20060,00 грн., судові витрати в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 21.06.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 00-8475223 на суму 5460,00 грн. у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора V0826. Для отримання кредиту відповідач зареєструвався на сайті кредитодавця, отримавши доступ до Особистого кабінету позичальника, пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, після чого ознайомився з чинною редакцією Правил надання коштів у позику, заповнив свої персональні ідентифікаційні дані та вказав суму коштів, яку бажає отримати. Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора V0826. Як зазначає позивач, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме 21.06.2023 ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № [NUMBER] . 18.12.2023 між Первісним кредитором та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 1-18122023, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, яка на момент подання позовної заяви становить 20060,00 грн., з яких 5460,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 14600,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на те, що відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує, просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором, витрати на професійну правничу допомогу та судові витрати по справі. Розгляд справи просить здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, а у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою від 21.01.2026 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено сторонам строки для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечення, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ «ОЩАДБАНК», та призначено судове засідання на 24.02.2026 (а.с.69-70), яке по причині неявки відповідача було відкладено на 23.03.2026. 30.01.2025 на виконання ухвали від 21.01.2026 до суду від АТ «ОЩАДБАНК» надійшла витребувана інформація (а.с.78-89). Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позову просить розглядати справу за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. У доктрині цивільного процесуального права вважається, що, з одного боку, заочне провадження є додатковою гарантією для позивача від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу та дотримання судами строків розгляду справи. З іншого боку, відповідачу частиною першою статті 284 ЦПК України гарантується право на перегляд заочного рішення за його письмовою заявою за «спрощеною процедурою», тобто тим самим судом (Постанова ВС від 13.10.2025 у справі №572/3022/24). Виклик відповідача [PERSON] , місце проживання якого невідоме (а.с.46,47), здійснювався в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному вебсайті судової влади (а.с.71,93). Окрім того, відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся також шляхом доставки повістки до електронної скриньки на зазначену в позовній заяві електронну адресу відповідача (а.с.76,95), а також шляхом доставки повідомлення у додаток «Viber» щодо документу «Судова повістка-повідомлення про судове засідання» на вказаний у позовній заяві номер телефону відповідача (а.с.77,94), при цьому направлена на вказану в позовній заяві адресу місця проживання відповідача кореспонденція повертається до суду неврученою по причині «адресат відсутній» (а.с.90,98). Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак до суду повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань не заявляв, також не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у визначений судом строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на вказане суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, протокольно ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. З матеріалів справи убачається, що 21.06.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (далі «Кредитодавець») та [PERSON] (далі «Позичальник») укладено Договір кредитної лінії № 00-8475223 в електронній формі, відповідно до умов якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5200,00 грн., строк дії кредитної лінії 120 днів, позичальник зобов'язаний повернути кредит 19.10.2023. Тип процентної ставки - фіксована, знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, але не більше перших 20 днів користування кредитом; стандартна процентна ставка становить 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом після 20-го дня користування кредитом, Вказаний договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 208Z6 21.06.2023 (а.с.18-21). Невід`ємною частиною цього Договору є Додаток №1 - графік платежів, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором 208Z6 (а.с.22), та Додаток №2 - Інформаційне повідомлення (а.с.22 на звороті). З даних довідки про ідентифікацію ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» убачається, що акцепт договору підписано позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором V0826, відправленим позичальнику 21.06.2023 о 13:33:02 номер телефону [NUMBER] (а.с.27). Згідно даних Інформаційної довідки вих. №92/01 від 15.01.2024 платником ТОВ "Платежі Онлайн" повідомляє, що через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції (а.с.25-26), та 21.06.2023 о 13:34:15 перераховано 5200,00 грн. на картку клієнта [NUMBER] , що також підтверджується Додатком до Інформаційної довідки ТОВ "Качай Гроші" (а.с.23-24). Згідно наданої АТ «Державний ощадний банк України» інформації на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відкрито банківський рахунок [NUMBER] , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . Крім того, банк надає підтверджуючу інформацію у вигляді виписок та платіжної інструкції щодо зарахування грошових коштів на вказаний рахунок у сумі 5200,00 грн. 22.06.2023 (а.с.78-89), що також підтверджується платіжною інструкцією від 23.06.2023 (а.с.81). Отже наведені обставини укладання договору виконання кредитором обов`язку із надання грошових коштів у кредит, та невиконання відповідачем позичальником обов`язку із їх повернення та сплати відсотків, є встановленими судом й відповідачем не спростовані. Своїм підписом на договорі відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та розміром і порядком сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Поряд з цим, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07.10. 2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19 та ін. Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Судом встановлено, що 18.12.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (фактор) та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (клієнт) укладено договір факторингу № 1-18122023, відповідно до умов якого фактор зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги (а.с.28-30,36,37). Згідно з Реєстром боржників за кредитними договорами до Договору факторингу № 1-18122023 від 18.12.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 0000-8475223 від 21.06.2023, загальна сума заборгованості по кредиту становить 20060,00 грн., яка складається із : заборгованість по тілу кредиту в сумі 5460,00 грн., заборгованість по відсотках в сумі - 14600,00 грн. (а.с.38-39). Відтак право вимоги за кредитним договором № 0000-8475223 від 21.06.2023 було передано ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» на користь ТОВ «ФК «ЕЙС». Сума заборгованості відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи випискою з особового рахунку за Кредитним договором №00-8475223 від 21.06.2023, згідно якого заборгованість [PERSON] становить 20060,00 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5460,00 грн., прострочена заборгованість за процентами становить 14600,00 грн. (а.с.34), та детальним розрахунком заборгованості (а.с.35), які не спростовані відповідачем. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК). На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», (правонаступником якого є позивач), належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в кредит, тоді як відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість, розмір такої заборгованості відповідачем в порядку встановленому ЦПК України не спростований, а отже позовні вимоги про її стягнення підлягають задоволенню. Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав: копію Договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 № 20/08/25-01 (а.с.54-55); копію Додаткової Угоди №25770675632 від 11.09.2025 до Договору (а.с.56); протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги (а.с.55 на звороті); копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.08.2025, згідно з яким адвокат надав клієнту послуги на загальну суму 7 000 грн. (а.с.57), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 (а.с.53). На думку суду, витрати позивача на професійну допомогу є документально підтвердженими. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не подавалося, заперечень щодо співмірності та розумності витрат на оплату послуг адвоката не надходило, хоча згідно положень частин 5, 6 ст. 137 ЦПК України саме на іншу сторону покладено обов'язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов'язок доведення їх неспівмірності. У своїй Постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 Верховний Суд висловив позицію про те, що саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Враховуючи викладене вище з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 2662,40 грн. (а.с.63,65), а також витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved