Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 49399093 від 26.07.2024 у розмірі 15890,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 26.07.2024 [PERSON] уклала із ТОВ «Еко Фін» договір про споживчий кредит №49399093, відповідно до якого отримала кредит в сумі 3500,00 грн на строк 730 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 08.07.2025 ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір №08-07/25, відповідно до якого до ТОВ «Факторинг Партнерс», зокрема, перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №49399093. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, кредитні кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. Загальний розмір заборгованості за договором № 49399093 від 26.07.2024, станом на день формування позовної заяви, складає 15890,00 грн, з яких: 3500,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 12180,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 210,00 грн заборгованість за нарахованими процентами згідно з кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Ухвалою судді від 18.09.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судові засідання, зокрема 12.03.2026, не з`явився, просить розглянути без його участі, щодо винесення заочного рішення суду не заперечує, про що зазначив у прохальній частині позову. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання, в тому числі 12.03.2026, не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не подала, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомила. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 12.30 год. 17.03.2026. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.07.2024 ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит/кредитний договір №49399093. Відповідно до п.2.1 договору товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором. Кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту) 3500 грн. (п.2.2 договору). Строк користування кредитними коштами складає 730 днів, який починається з 26.07.2024 та закінчується 25.07.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду (п.2.3 договору). Дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 08.08.2024 (рекомендована дата платежу) (п.2.4 договору). Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 25.07.2026 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.2.5 договору). Проценти за користування кредитом як протягом дисконтного (пільгового) періоду, так і поточного періоду нараховуються за процентною ставкою в розмірі 365% річних (денна процентна ставка 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.2.6, 2.7. договору). Відповідно до п.3.1.2.1 договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема через веб-сайт товариства. Укладанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився з інформацією наведеною у паспорті споживчого кредиту, який надано разом з офертою/проектом кредитного договору, що розміщується в його особистому кабінеті кредитодавця; погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил, як невід`ємної його частини (п.п. 3.1.2.3, 3.2.1.4 договору). Відповідно до п.3.1.2.5 договору товариство в день укладення договору, але не пізніше трьох робочих днів з дня його підписання, надає кредит шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви на отримання кредиту та зазначений у розділі 10 (реквізити сторін) цього договору. У випадку невиконання позичальником умов цього договору, зокрема, але не виключно: порушення позичальником строків оплати процентів, невжиття заходів щодо підтвердження його фінансового стану, тощо кредитор має право вимагати дострокового погашення усієї заборгованості за кредитом направити вимогу про дострокове погашення заборгованості (п.3.2.2.2.1 договору). Позичальник зобов`язаний виконати вимогу товариства, щодо повернення кредиту, у тому числі належних до сплати процентів та інших платежів, у тому числі строк сплати яких не настав, відповідно до умов цього договору не пізніше дня наступного за днем одержання такої вимоги кредитора (п.3.2.2.2.2 договору). У розділі 10 договору вказано реквізити сторін договору, в тому числі номер банківського рахунку позичальника [NUMBER] . Договір підписаний відповідачем 26.07.2024 за допомогою одноразового ідентифікатора MDk5MmRi. ТОВ «Еко Фін» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останній кредит в сумі 3500 грн, шляхом зарахування кредитних коштів 26.07.2024 на її картку № [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід». Вищевказані обставини також підтверджуються інформацією наданою АТ «А-Банк» на виконання ухвали суду від 16.12.2025 про витребування доказів, яка знаходиться у листі №20.1.0.0.0/7-20251221/0052 від 25.12.2025. До листа долучено виписку про рух коштів по картці [PERSON] № [NUMBER] , згідно з якою 26.07.2024 поповнено картковий рахунок на суму 3500,00 грн. 08.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» уклали Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-07/25, відповідно до умов якого ТОВ «Еко Фін» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників за кредитними договорами. 08.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-07/25 від 08.07.2025. Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-07/25 від 08.07.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №49399093. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим ТОВ «Еко Фін», станом на 08.07.2025, заборгованість відповідача за період з 26.07.2024 по 08.07.2025 складає 15680,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 12180,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим ТОВ «Факторинг Партнерс», станом на 15.07.2025, заборгованість відповідача за період з 08.07.2025 по 15.07.2025 складає 15890,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 12390,00 грн. 17.07.2025 ТОВ «Факторинг партнерс» направило [PERSON] вимогу про усунення порушень основного зобов`язання № 15897589 від 15.07.2025. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статтями 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 26.07.2024 ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] уклали кредитний договір №49399093 шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором, який зазначений у п.10 Договору (реквізити сторін). Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Також, встановлено, що ТОВ «Еко Фін» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №49399093 від 26.07.2024 виконало в повному обсязі та перерахувало відповідачу кредитні кошти у розмірі 3500,00 грн на її картковий рахунок [NUMBER] зазначений у кредитному договорі, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід» та листом АТ «А-Банк». Відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором №49399093 від 26.07.2024 належним чином не виконала, внаслідок чого за період з 26.07.2024 по 08.07.2025 ТОВ «Еко Фін» нарахувало відповідачу заборгованість на загальну суму 15680,00 грн, що складається із: 3500,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 12180,00 грн заборгованості за відсотками. За період з 09.07.2025 по 15.07.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» нарахувало відсотки за користування кредитом в розмірі 210,00 грн, після чого загальний розмір заборгованості за відсотками складає 12390,00 грн (12180,00 + 210,00). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору в розмірі 15890,00 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12390,00 грн заборгованість за відсотками. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, аналіз статті 137 ЦПК України вказує на те, що учаснику справи можуть бути відшкодовані витрати на правничу допомогу, яка виконана саме адвокатом, а не іншим фахівцем в галузі права. Представник позивача просить стягнути з відповідача 9000,00 грн витрат на правову допомогу. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надано: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений загальними зборами 01.11.2023; заявка на надання юридичної допомоги №83 від 09.07.2025; витяг з акту про надання юридичної допомоги №14 від 21.07.2025, відповідно до якого загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 9000 грн. Проте, надані позивачем докази не підтверджують того, що саме адвокатом та яким саме виконана робота (надані послуги), чи є у нього (неї) відповідний статус. Відповідно до п. 2.8. Договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, надання правової допомоги Клієнту здійснюється партнерами, адвокатами, співробітниками Адвокатського Об`єднання. За таких обставин, у суду відсутні відомості про те, що витрати, які просить стягнути позивач із відповідача, пов`язані саме із правничою допомогою адвоката. Тому, у задоволенні вимоги позивача про стягнення цих витрат суд відмовляє. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved