Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до відповідача про стягнення аліментів, пояснивши суду, що вони з відповідачем перебували в стосунках у період з 2006-2014 р.р. та проживали разом в с. Юринці Хмельницького району Хмельницької області. У них є двоє неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю. Відповідач будь якої матеріальної допомоги на утримання дітей не дає. Позивачка звернуся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача щомісячно на її користь на утримання дітей, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте її представник подав заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності, позов підтримав і просить задовольнити, стягувати щомісячно з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак до суду надійшли відомості про те, що остання померла [INFO] . Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивачки на розгляд справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, оголосивши заяву представника позивачки, вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2024 р. та постанови Хмельницького апеляційного суду від 11.03.2025 у справі №686/28148/23 за позовом [PERSON] до Городоцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районні Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] про встановлення факту батьківства, встановлено факт, що [PERSON] ( [INFO] ІПН [NUMBER] ), є батьком: [PERSON] [INFO] ; [PERSON] - [INFO] ; [PERSON] - [INFO] (а.с.9-18). Відповідно до свідоцтв про народження дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , їх батьком зазначений відповідач у справі [PERSON] (а.с.33-34). Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 19.03.2025 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів, задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 19.09.2024 та до досягнення сином [PERSON] , [INFO] повноліття. В іншій частині позову відмовлено (а.с.22-26). Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10.07.2025 р., апеляційні скарги [PERSON] , [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 19 березня 2025 року залишено без змін (а.с.27-32). З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився [INFO] , а отже 26.07.2025 р. йому виповнилося 18 років. У зв`язку із цим стягнення аліментів на підставі вищевказаного рішення суду від 19.03.2025 р. було припинено (а.с.35). Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 18.09.2023 р. №412, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом із позивачкою (а.с.43). Згідно копій сповіщень від 05.09.2023 р. №11 та від 06.09.2023 р. №50, [PERSON] зник безвісти 01.09.2023 р. поблизу н.п. Авдіївки Донецької області при виконанні бойового завдання (а.с.39-40). Як вказує позивачка, відповідач не надає будь-якої матеріальної підтримки на виховання та утримання дітей, в той час як позивач потребує цих коштів. Ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка посилається, як на підставу задоволення позову, на ті обставини, що вона несе значні витрати пов`язані із вихованням дітей, які повністю перебувають на її утриманні. Суд бере до уваги те, що відповідач [PERSON] набув статус особи, яка безвісти зникла за особливих обставин, однак, такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема, не позбавляє його обов`язку, передбаченого ст.180 СК України, утримувати неповнолітніх дітей . Ч. 4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» встановлено, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. В даному випадку, виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. N 884 (Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 103 від 30.01.2024). Згідно п. 2 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. П.3 Порядку встановлено, що Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Згідно п.5 Порядку, виплата визначеним особам грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) щодо військовослужбовців, зниклих безвісти, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або дати складення актового запису про смерть включно. Як вбачається з пункту 6 Порядку, Виплата грошового забезпечення здійснюється: -особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями; -у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені); -у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці. Отже, за відповідачем [PERSON] за місцем його військової служби зберігаються основні та додаткові виплати видів грошового забезпечення, які є доходом відповідача, та з яких можуть відраховуватись аліменти. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та необхідності його задоволення. Також оскільки у відповідності до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави (ч.6ст.141 ЦПК України).

Outcome: approved