Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Пересипського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 29 травня 2019 року між нею та відповідачем у справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 416. Від шлюбу у подружжя є дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружжя припинило сімейні відносини, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, спільне господарство не ведеться. З урахуванням викладеного позивач просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 29 травня 2019 року, актовий запис №416. Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 30 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Разом з позовом позивач надала суду заявою про слухання справи за її відсутності, згідно якої зазначила, що позов підтримує (а.с.16). Відповідач [PERSON] також, 11.02.2026 року (вх. №1035) звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за його відсутності, відповідно до якої зазначив, що позов визнає та наполягає на розірванні шлюбу (а.с.26). Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, звернулись з заявами про слухання справи за їх відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи судом не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 травня 2019 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №416. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 29.05.2019 року серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.13). В подальшому, згідно Актового запису про зміну імені, [PERSON] внес зміни до актового запису щодо прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що позивач та відповідач звернулись на адресу суду з зами про підтримку та визнання позовних вимог, а тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя, під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору, а тому судом не вирішується питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved