Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов обґрунтований тим, що між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем 17.12.2020 укладено договір позики № 0987799325/2в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача. На підставі заявки-анкети № 3427931 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача, було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0987799325/2 (надалі договір позики). Відповідно до умов викладених в оферті, пропозиція (оферта), акцепт оферти, правила та заявка-анкета становлять єдиний документ договір. Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 7 000,00 грн, строк користування кредитом - 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. Всі інші умови які визначають порядок і умови надання ТОВ «Інфінанс» грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору та електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником викладені у правилах, з якими ознайомився позичальник до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору (оферти та акцепту оферти). Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» 11.02.2022 було укладено договір №11/02/22 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0987799325/2. Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0968353042. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №0987799325/2. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №00987799325/2 від 17.12.2020, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, становить 265 842,50 грн, з яких: 7 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 175 297,50 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. Посилаючись на викладене та враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість у розмірі 100 712,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 7 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 93 712,50 грн. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача вказав, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7 000,00 грн та процентів в розмірі 3 675,00 грн за договором про надання позики від 10.01.2021 №0987799325/2. В частині стягнення з відповідача процентів в розмірі 90 037,50 грн (93 712,5 3675,00) просив відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, щов матеріалах справи наявна заява анкети №3427931 від 10.01.2021 згідно якої відповідач просив надати йому кредит на споживчі цілі в розмірі 7 000,00 грн на строк 30 днів. ТОВ «Інфінанс» надав свою пропозицію (оферту) від 10.01.2021 №0987799325/2 згідно якої сума кредиту склала 7000,00 грн, строк кредитування 30 днів, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом застосовується за умови належного виконання умов договору, річна відсоткова ставка 638,25% застосовується за умови належного виконання умов договору, загальна вартість кредиту 3 675,00 грн, максимальна відсоткова ставка 3,5 %, за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору, максимальна річна відсоткова ставка 1277,5 % застосовується за умови неналежного виконання умов договору. Відповідач у цій справі 10.01.2021 акцептував зазначену вище пропозицію (оферту) від 10.01.2021 №0987799325/2. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Тому вимоги позивача про стягнення відсотків за межами дії кредитного договору (тобто понад 30 днів) є безпідставним та необґрунтованим. Окрім цього, з розрахунку позивача вбачається, що заборгованість обчислено за кредитним договором від 17.12.2020 №0987799325, а стягнення боргу відбувається на підставі договору від 10.01.2021 №0987799325/2. В порушення вимог ст. 76, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України позивач не надав суду першої інстанції копії договору від 17.12.2020 №0987799325 укладеного між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем. Отже, позивач у цій справі не надав належних та допустимих доказів про те, що сторони узгодили інших розмір процентів за ст. 625 ЦК України, ніж той, що встановлений цією статтею, а саме 3% річних. Отже позивач так само несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Позивачем не викладено вимогу про стягнення з відповідача процентів передбачених ст. 625 ЦК України. У цьому випадку розмір процентів, визначений як первісним кредитором так і позивачем є непропорційно завищеним і призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін на шкоду позичальнику (споживачу). Відтак пункти договору щодо встановлення збільшеної процентної ставки у випадку неналежного виконання умов є несправедливим, суперечить принципам розумності та добросовісності, що є наслідком порушення балансу прав і обов`язків сторін на шкоду споживачу кредитних послуг. Крім того, від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки [PERSON] частково не погоджується з позовною вимогою про стягнення з нього витрат на правову (правничу) допомогу у справі. В обґрунтування клопотання зазначає, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат. Предмет спору в цій справі не є складним, характер позовних вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній не є складними та не займали значних витрат часу на їх виготовлення. Відтак заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в загальній сумі 25 000,00 грн є завищеним та необґрунтованим, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи вищенаведене представник відповідача просив зменшити витрати позивачу на правничу допомогу до 1 000 грн. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що на підставі заявки-анкети №3427931 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача, було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0987799325/2 (надалі договір позики). Відповідно до умов викладених в оферті, пропозиція (оферта), акцепт оферти, правила та заявка-анкета становлять єдиний документ договір. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 7 000,00 грн, строк користування кредитом - 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1.75 % за один день користування кредитом. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. Вказує, що у розрахунках заборгованості доданих до позовної заяви чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості та за який період вона була нарахована. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження повного належного виконання умов договору. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених розрахунків. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Відповідно до умов договору позики, відповідачу було надано кредит, а саме заборгованість виникла за 2-м траншем в рамках умов договору, в розмірі 7 000,00 грн, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредиту; максимальна відсоткова ставка 3,5 % за один день користування кредитом (відповідно до погоджених умов, застосовується за умови неналежного виконання умов договору). Відповідно до умов акцепту оферти від 10.01.2021, акцептуючи оферту позичальник підтверджує, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», йому товариством надана. Акцептуючи оферту позичальник підтверджує отримання пояснень товариства з метою забезпечення позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану. Позичальник підтверджує, що самостійно перед укладанням договору повністю ознайомився з правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і який відповідає умовам даного договору, та погоджується з ними. Акцептуючи оферту позичальник підтверджує, що він уклав цей договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від товариства, достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього договору, що відповідає його внутрішній волі. Підписуючи акцепт позичальник розумів, що одночасно підписав Заявку-Анкету на отримання кредиту та підтвердив, що вся інформація, яка міститься в ній є точною та правдивою. Пропозиція (Оферта) на отримання кредитних коштів згідно Заявки-анкети містить погоджені умови щодо строку дії договору 3 роки. Строк дії договору позики 36 календарних місяців. Також відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною договору, п. 2.5 передбачено, що строк договору фінансового кредиту становить 36 календарних місяців з дня укладання договору. Пукнт 2.6 Правил визначає, що максимальна сума кредиту складає 20 000,00 грн. Наданий розрахунок заборгованості ТОВ «Інфінанс» відображає всю історія користування кредитними коштами відповідачем. Відповідно до розрахунку заборгованості позичальник активно користувався кредитними коштами та погасив попередній 1 транш. 10.01.2021 було надіслано пропозицію та підписано оферту згідно заявки-анкети на отримання 2 траншу. Останній транш не був погашений позичальником, відповідно подальше користування не подовжувалось. Як вбачається з долучених позивачем наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідача, нарахування відсотків за договором надання позики проведено за період з 10.01.2021 по 11.02.2022, та за період з 11.02.2022 по 09.01.2023, тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами 36 календарних місяців з дати укладення договору та підписання акцепту оферти (10.01.2021). Отже, нарахування процентів за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладеним з відповідачем, проведено виключно в межах строку, встановленого умовами договору, а тому є правомірним, відповідає умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства і підлягає стягненню з відповідача. Тобто, як вбачається зі змісту договору, слід розмежовувати: 1. орієнтовний строк повернення кредиту 30 днів, який передбачає право позичальника користуватися пільговими умовами договору, а саме пільговими відсотками за користування кредитними коштами та подальше отримання наступного траншу за договором в рамках встановленого ліміту (максимальної суми кредиту) 20 000,00 грн; 2. граничний строк користування 3 роки (36 місяців). Тобто, договором передбачено та погоджено сторонами граничний строк користування кредитними коштами 36 місяців, в межах якого і було здійснено нарахування відсотків, оскільки, позичальник не скористався своїм право щодо повернення кредитних коштів у рекомендований (пільговий) строк, тобто у строк найнижчої відсоткової ставки за користування. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами договору. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договору, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов договору та контррозрахунок заборгованості, здійснений відповідачем, відповідно до всіх, а не частково, погоджених умов договору. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених кредитором розрахунків. Відповідачем був укладений договір за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору позичальник отримав від кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання договору, відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, а тому є таким, що відповідає волевиявленню сторін. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору. Вказана заборгованість підтверджується доданими до позовної заяви розрахунками заборгованості, є чинною та такою, що не спростована відповідачем. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до усталеної практики, істотними умовами кредитного договору є предмет, сума та строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права та відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Договір не може існувати без істотних умов, позаяк недосягнення згоди з усіх істотних умов договору свідчить про його неукладеність. Умови договору про граничний строк є істотною умовою. Таким чином, сторони погодили, що за користування кредитними коштами кредитором нараховуються відсотки за користування кредитом на весь період фактичного користування, в тому числі і у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідно до погоджених умов договорів. Виходячи з оплатного характеру кредитного договору, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату процентів за користування кредитом є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказані розміри процентної ставки, граничний строк кредитування погоджено за домовленістю сторін. Позичальник погодився на відповідні умови нарахування відсотків, а тому, позиція останнього щодо незгоди із відсотками спростовується умовами договору, а сплата відсотків повинна бути здійснена за встановлений строк користування кредитом. З огляду на вищевикладене, оскільки фінансова установа, правонаступником якої є позивач, виконала всі передбачені кредитним договором умови щодо надання відповідачу кредитних коштів, а останній, за укладеним договором вказані грошові кошти отримав, однак свої зобов`язання щодо їх повернення відповідно до умов договору не виконав, хоча таку можливість мав, але без поважних причин цього не зробив, можна дійти до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором, а отже вимога позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу кредиту та заборгованості за відсотками ґрунтується на вимогах закону, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то на підтвердження понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду було надано договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року; прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів №01-11/2023 від 01.11.2023; заявку на надання юридичної допомоги №1564 від 01.10.2025; Витяг з Акта №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025. Отже, факт надання правничої допомоги, її обсяг та вартість підтверджуються витягом з Акта №15 про надання юридичної допомоги, який містить детальний опис виконаних робіт та наданих послуг та свідчить про виконання зобов`язань виконавцем. Що стосується оплати за надані послуги з правничої допомоги, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що спір виник виключно через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду, вважає, що заявлена до стягнення сума витрат позивача на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю даної справи, натомість, зворотного відповідачем не доведено, а тому підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн відсутні, а остання підлягає задоволенню. Таким чином, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що витрати на професійну правничу допомогу заявлені позивачем, відповідають принципам співмірності, реальності та необхідності таких витрат. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещука Р.П. від 05.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 19.02.2026 Вищою радою правосуддя ухвалено рішення про звільнення [PERSON] з посади судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 24.02.2026 справу передано в провадження судді Гундяку Т.Д. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду. Представник позивача до суду не з`явилася, заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника товариства. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд,

Outcome: partial