Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 26 лютого 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит № 7218022, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у сумі 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами Договору. Відповідач користуючись коштами наданими йому банком не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання - не вносила платежі, передбачені умовами Договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору у відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеним договором в розмірі 20950 грн., з яких 5000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 15000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 950,00 грн.- прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту. 26 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №99-МЛ. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 7218022 від 26.02.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. У зв`язку з вищевикладеним, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20950,00 грн., сплачений ними судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло до суду клопотання з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила /а.с.62/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит № 7218022, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 105 днів з 26.02.2023 року і складається з пільгового та поточного періодів (пп.1.2., 1.3.Договору). Відповідно до п.1.5.2. Кредитного договору № 7218022 від 26.02.2023 року проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду1500,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно п. 1.5.3 Кредитного договору № 7218022 від 26.02.2023 року проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500,00 грн., які нараховуються за ставкою 3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Згідно п. 1.5.1 Кредитного договору № 7218022 від 26.02.2023 року комісія за надання кредиту: 950 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору № 7218022 від 26.02.2023 року кредитні кошти надані відповідачу безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] /а.с. 9-14/. Договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «S10998», відповідно до довідки ТОВ "Мілоан", одноразовий ідентифікатор направлено на телефон [NUMBER] 26.02.2023 року о 11:50:06 /а.с. 16/. З платіжного доручення №94510949 вбачається, що ТОВ "Мілоан" через АТ КБ «ПриватБанк» на виконання умов кредитного договору № 7218022 на платіжну карту відповідача [NUMBER] перерахували кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн., отримувач [PERSON] /а.с. 17 зв. бік/. 26 червня 2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №99-МЛ, за яким, ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «ФК «Кредит-капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 7218022 від 26.02.2023 року /а.с. 19 зв.бік - 23/. Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року /а.с. 28/, витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача (номер за порядком № 1530) у розмірі 20950,00 грн., з яких 5000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 15000,00 грн. - заборгованість за сумою відсотків, 950,00 грн. - заборгованість по комісії /а.с. 29/. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 7218022 від 26.02.2023 року [PERSON] станом на 12.11.2025 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 20950,00 грн., з яких 5000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 15000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 950,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією /а.с. 19/. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис». Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20. У справі встановлено, що 26.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7218022, який підписано відповідачем 26.02.2023 року одноразовим ідентифікатором «S10998». Отже, договір про споживчий кредит підписано [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем [PERSON] таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Тож, кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті товариства подано анкету-заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого позивачем надіслано відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитного договору, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Отже, підписавши кредитний договір, [PERSON] посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме ТОВ «Мілоан», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти (5000 грн.) на банківський рахунок [PERSON] , яка самостійно внесла до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної карти. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що 26.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» купило право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Отже, оскільки у встановлений договором строк [PERSON] не повернула кредитні кошти та не сплатила нараховані проценти, комісію відтак у позивача виникло право на їх стягнення в примусовому порядку. Звертаючись до суду з позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надало належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення у примусовому порядку з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 7218022 від 26.02.2023 року у розмірі 20950 грн., а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової (правчиної) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, акт №Д/9101 наданих послуг від 12.11.2025 року, детальний опис наданих послуг до акту № Д/9101 за договором про надання правової (правчиної) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, ордер на надання правчиної допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2093 на [PERSON] , у зв`язку з чим вказана сума у розмірі 8000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved