Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

24 грудня 2025 року ТОВ «Іннова-Нова» звернулося, до суду з позовом до [PERSON] ,прохає стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 6855160125 від 28.01.2025 року в розмірі 28 545 грн 60 коп В обґрунтування позовних вимог вказано, що 28.01.2025 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та Відповідач уклали кредитний договір № 6855160125 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору 2887. Відповідно до умов кредитного договору позичальник надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 12000,00 грн. , строк позики складав 360 днів, мета отримання споживчі (особисті) потреби, тип процентної ставки - фіксована, за користування кредитом нараховується відповідно до наступних умов 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом 180 календарних днів, 0,87 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня. Позикодавець свої зобов`язання виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 12000, 00 грн. ТОВ «ІННОВА-НОВА» перерахувало грошові кошти в сумі 12000,00 грн. на банківську карту Відповідача № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «ІННОВА-НОВА». Кредитодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 12000,00 грн., однак відповідач умови договору не виконала в результаті чого має заборгованість у розмірі 28 545,60 грн., з яких 12 000, 00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 16 565,60 грн. - заборгованість по процентам. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 28 545,60 грн судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «Іннова-Нова» в судове засідання не з`явився. У своїй позовній заяві ТОВ «Іннова-Нова» зазначило про розгляд справи без участі його представника. Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надіслала, про причини свого неприбуття суд не повідомила. Відповідно до змісту частини 7, пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із відповіді № 2192671 від 30.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , з 30.01.2025 року. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомив. Тому у зв`язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації суд вважає, що останнння повідомлена належним чином. У відповідності до положень статей 223 частини 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково із наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 1-4 статті 12 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до умов договору про надання грошових коштів у кредит № 6855160125 від 28.01.2025 року ТОВ «Іннова Нова» надало [PERSON] кредит у сумі 12000,00 грн. Строк кредиту становить 360 днів. Процентна ставка складає 1 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 днів та 0,87 % за кожен день користування кредитом, починаючи з 181 дня із дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору. Комісія за надання кредиту складає 15 % від суми наданого кредиту. Кредитні кошти в сумі 12000 грн відправлені [PERSON] 28.01.2025 о 09:55 за допомогою надавача платіжних послуг платника ТОВ «ФК «Контрактовий дім» шляхом зарахування на карту №. № [NUMBER] . Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6855160125 від 28.01.2025 року слідує, що загальний залишок заборгованості відповідача становить 28 545,60 грн., яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 12000 грн 00 коп, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 16 545 грн 60 коп. Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором. На момент розгляду справи відповідач не надав суду жодних доказів сплати зазначеної заборгованості. Загальні вимоги до чинності правочину визначено статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Зокрема, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави й суспільства, його моральним засадам; волевиявлення сторін має бути вільним та відповідати їхній внутрішній волі; правочин вчиняється у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину не встановлена прямо, але одна зі сторін чи інша заінтересована особа заперечує його дійсність на визначених законом підставах, такий правочин може бути визнано судом недійсним. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, оформлена в електронній формі. Такий договір укладається й виконується у порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний електронний документ з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, вважається оригіналом такого документа. Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення до нього. За умови надання доступу до таких документів їх включення не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положення статті 12 зазначеного Закону передбачають, що електронний правочин вважається підписаним у разі використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису; електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора (SMS-коду чи іншого засобу), що дозволяє ідентифікувати користувача; аналога власноручного підпису (факсиміле) за письмовою згодою сторін. Абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України встановлено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі. Суд встановив, що 28 січня 2025 року відповідач у власному особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «Іннова фінанс» добровільно та усвідомлено подав заявку на отримання кредиту № 6855160125. Ця електронна заявка зберігається в особистому кабінеті відповідача на сайті кредитодавця. Після подання заявки ТОВ «Іннова фінанс» надіслало відповідачу одноразовий цифровий код (ідентифікатор) через SMS. Введення відповідачем цього одноразового пароля слугувало підтвердженням акцепту згоди на укладення Договору про споживчий кредит № 6855160125 від 28 січня 2025 року в електронній формі. Отже, між відповідачем та первісним кредитором було укладено електронний кредитний договір на умовах, відображених у файлах особистого кабінету (текст договору та Правила кредитування). Відповідно до законодавства України, оформлення споживчого кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в письмовій (традиційній) формі власноручним підписом. З матеріалів справи вбачається, що перед укладенням договору відповідач отримав проект кредитного договору з усіма додатками в електронному вигляді та ознайомився з його умовами і Правилами надання фінансових кредитів ТОВ «Іннова фінанс», розміщеними на сайті кредитодавця. Це відповідає вимогам ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», згідно з якими кредитодавець завчасно надає споживачу повну інформацію для прийняття ним обґрунтованого рішення (зокрема, безоплатно надається паспорт споживчого кредиту у визначеній законом формі). Отже, відповідач мав можливість повно і належно ознайомитися з умовами кредитування до моменту укладення договору, що підтверджує усвідомленість його волевиявлення. Згідно з умовами самого Кредитного договору, він містить усі істотні умови і укладений у спосіб та формі, що відповідають вимогам закону. Договором прямо передбачено, що визнання недійсними, нікчемними чи неукладеними окремих його частин або додатків (включно з Правилами) не тягне недійсності чи неукладеності всього договору в цілому. Отже, електронний договір є юридично чинним і обов`язковим для сторін. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором (кодом) по суті є різновидом удосконаленого електронного підпису. Він полягає у використанні алфавітно-цифрового коду, надісланого підписантові через засоби зв`язку (SMS, електронну пошту тощо), для підтвердження волі укласти договір. Такий спосіб автентифікації широко застосовується, зокрема, у сфері мікрокредитування. Дійсність укладення договорів за допомогою ЕПОІ неодноразово підтверджувалася в судовій практиці. Так, у постанові Верховного Суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 зроблено висновок, що підписання договору одноразовим паролем-ідентифікатором є належним способом волевиявлення: договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний згідно зі ст. 12 Закону «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічну правову позицію щодо можливості укладення цивільно-правових договорів в електронній формі висловлено у постанові ВС від 16.12.2020 у справі №561/77/19, де зазначено, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому такої форми (ч. 2 ст. 639 ЦК України), а будь-який договір, укладений на підставі ЦК або ГК України, може мати електронну форму і вважається укладеним у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). В силу приписів ст. 204 ЦК України існує презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, доки судом не встановлено іншого. В даному випадку відсутні будь-які дані про оспорення чи нікчемність кредитного договору, тому презумпція його чинності не спростована. Отже, всі права та обов`язки сторін за договором підлягають захисту і виконанню на загальних підставах. На підтвердження факту надання кредиту матеріали справи містять документ, за яким відповідачу були перераховані кредитні кошти (сума 12000 грн 00 коп.) на вказаний ним банківський рахунок. Переказ коштів здійснювався через сертифіковані платіжні системи з дотриманням вимог безпеки (стандарт PCI DSS), що гарантує належне зарахування суми на рахунок позичальника. Відповідач отримав обумовлені договором кошти, у зв`язку з чим зобов`язаний повернути їх та сплатити встановлені договором платежі у визначені строки. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України). Звертаючись із позовом, ТОВ «Іннова-нова» просило суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 6855160125 від 28.01.2025 року у розмірі 28 545,60 грн., з яких 12 000, 00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 16 545,60 грн. - заборгованість по процентам. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», є чітким, зрозумілим та узгоджується з умовами договору. Щоденні нарахування процентів за договором здійснювалися виключно в межах строку його дії та за процентною ставкою, погодженою ТОВ «Іннова фінанс» та [PERSON] . Доказів належного виконання кредитного зобов`язання [PERSON] на користь ТОВ «Іннова-нова» матеріали справи не містять. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Іннова-нова» підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved