Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовної заяви. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, щопроживаючи тривалий час разом із сім`єю у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до ордеру на житлове приміщення № 405 від 26.08.1992 року, виданого виконавчим комітетом Дзержинської ради народних депутатів, [PERSON] разом з родиною набула право на заняття житлового приміщення загальною площею 17,2 кв.м., що складається з однієї кімнати та розташоване за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, позивачка переїхала та зареєструвала місце проживання за новою адресою лише 26.07.1993 року. З огляду на норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», [PERSON] , не приймаючи жодного разу участі у приватизації житлового фонду, маючи намір приватизувати саме житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , 25.07.2025 року звернулася до виконкому Металургійної районної у місті ради із заявою щодо оформлення у приватну власність та видачу свідоцтва про право власності шляхом приватизації вищезгаданого житла. 30.07.2025 року виконавчий комітет Металургійної районної в місті ради листом повідомленням про залишення заяви без руху за № 85/335 повідомив [PERSON] про ненадання нею документів про невикористання житлових чеків для приватизації житла. Разом з тим рекомендувало надати довідку про невикористання житлових чеків для приватизації житла за період з 01.01.1993 по 22.05.1998 роки. 01.08.2025 року позивач звернулася до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі департаменту адміністративних послуг управління з питань реєстрації проживання фізичних осіб за підтвердженням місця реєстрації у гуртожитку будівельно-монтажного тресту «Криворіжбуд» (ЗАТ Криворіжбуд») за адресою: [ADDRESS] у період з 01.01.1992 по 26.07.1993 роки. 04.08.2025 року вищевказаний орган виконавчої влади відповіддю за № 02-01-47/2-700 «Щодо реєстрації місця проживання [PERSON] » повідомив наступне. Інформація щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , у відділі відсутня. Будинкова книга за вищевказаною адресою та архівна картка реєстрації на [PERSON] , [INFO] , від Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області до виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, а в подальшому до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, не передавались. Згідно рішення виконкому Металургійної районної у місті ради від 20.08.2025 № 549 «Про відмову в приватизації квартири [ADDRESS] праці» [PERSON] , [INFO] відмовлено у передачі квартири [ADDRESS] праці в приватну власність через відсутність інформації щодо невикористання заявницею житлових чеків у період з 01.01.1993 по 26.07.1993 роки. У позивачки виникла необхідність встановити факт невикористання житлових чеків для приватизації житла за період з 01.01.1993 по 26.07.1993 роки аби мати змогу безоплатно отримати у власність шляхом приватизації житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутність доведення у встановленому законом порядку спірного питання щодо невикористання житлових чеків унеможливлює для позивача реалізацію права на приватизацію житла, в якому зареєстрована позивачка - громадянка України, яка не приймала участі у приватизації іншого житла. На підставі викладеного, просить суд: встановити факт невикористання житлових чеків для приватизації житла [PERSON] (реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] ) за період з 01.01.1993 по 26.07.1993 роки. Рух по справі Ухвалою суду від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Витребувано від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» довідку про невикористання [PERSON] , [INFO] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] житлових чеків для приватизації житла за період з 01.01.1993 року по 26.07.1993 року. Витребувано від Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради інформацію з архівних даних про належність будівлі, що була розташована за адресою: [ADDRESS] до статусу гуртожитку у період з 01.01.1993 року по 26.07.1993 року (а.с.37). Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні присутні не були, однак, поза межами судового засідання представник позивача адвокат Бордунова І.О. звернулася до суду з заявою про розгляд вказаної справи без її участі та без участі позивача. Крім того, у вказаній заяві зазначила, що заявлені позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради 27 листопада 2025 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами. Третя особа [PERSON] в судовому засідання присутній не був, 27.11.2025 року надав до суду пояснення, в яких зазначив що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не має наміру приймати участь у приватизації вказаного житла. Просив розглядати справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судовому засідання присутня не була, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань до суду не надходило. Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом На підставі Ордеру на житлове приміщення, виданого Дзержинською радою народних депутатів 26.08.1992 року № 405, [PERSON] надано право зайняття з сім`єю з трьох осіб жилої площі розміром 17,2 кв.м. в гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Склад сім`ї [PERSON] чоловік, [PERSON] - син (а.с. 15). Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб в Металургійному районі від 04.08.2025 року інформація щодо реєстрації/зняття за реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] у відділі відсутня (а.с.17). Відповідно до копії паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 26.07.1993 рок (а.с.13). Згідно Акту від 05.03.2026 року, за підписами сусідів за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , засвідченого майстром дільниці ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР»: Отто Тетяна Миколаївна, [INFO] фактично постійно проживає за адресою: [ADDRESS] з вересня 1992 року по теперішній час (а.с.74). Рішенням виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 20.08.2025 № 549 «Про відмову в приватизації квартири [ADDRESS] праці» відмовлено [PERSON] в передачі у приватну власність квартири [ADDRESS] праці, у зв`язку з наданням неповного пакету документів, а саме документа, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1993 року по 26.07.1993 року (а.с. 18). Згідно довідки, складеної КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР № 219258 від 28.07.2025 року відсутні будь які дані щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомого майна, за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Згідно заяви [PERSON] , засвідченої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лігутою О.С., зареєстровано в реєстрі за № 202 [PERSON] відмовляється від участі у приватизації житла квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Згідно згоди [PERSON] , засвідченої нотаріусом Лілією Твардош, зареєстровано в реєстрі за №2150/2025 [PERSON] відмовляється від участі у приватизації житла квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.31, 31 зворот). Згідно довідки, складеної КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР № 1106 від 25.11.2025 року згідно даних архівної справи в 1966 році за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок, призначення якого гуртожиток, після вказаного року будь-яка інформація в матеріалах архівної справи відсутня (а.с.46). Відповідно до інформаційної довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 07.11.2025 року № 40/1211/151935/2025/524 Філією - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» списки на приватизацію за адресою м. Кривий Ріг, вул. Тбіліська, 8 не надходили, підстави про здійснення операцій з приватизаційними платіжними дорученнями відсутні (а.с. 48-49). Мотивувальна частина. Позиція суду та застосовані норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами третьою, четвертою статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 345 ЦК України, передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням № 396. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Частиною першою статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Статтями 3, 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі наймачу та членам його сім`ї квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у межах визначеної норми. При цьому, до членів сім`ї наймача включаються громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до частини четвертої статті 5 зазначеного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно з частинами другою, третьою, п`ятою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та з метою приведення у відповідність до законодавства нормативно-правових актів наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 було затверджено Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» (далі Положення № 396), яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформляються згідно з процедурою, визначеною цим Положенням, в тому числі й рішенням органу приватизації. Положення № 396 визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Відповідно до пункту 4 Положення № 396 передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Відповідно до пункту 14 Положення № 396, передача жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у державній власності, у власність громадян здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (після передачі/прийняття гуртожитку у власність відповідної територіальної громади). При цьому орган місцевого самоврядування відповідно до статті 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» має прийняти рішення щодо залишення цілісного майнового комплексу (будівлі, будинку) у статусі «гуртожиток» та дозволити приватизацію його жилих та нежилих приміщень. Громадяни, які проживають у гуртожитках, що перебувають у власності підприємств, установ, організацій, утворених у процесі корпоратизації чи приватизації, набувають право на приватизацію займаних жилих приміщень після передачі таких гуртожитків у комунальну власність та за умови, що вони фактично проживають у таких гуртожитках на правових підставах і тривалий час (не менше п`яти років). Абзацом першим пункту 23 Положення № 396 визначено, що орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Отже, передача квартир у власність громадян у процесі їх приватизації здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації і оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру. Між тим, пунктом 18 Положення визначено порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, № 396 від 16.12.2009 року, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. При цьому, згідно з пунктом 20 Положення, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.93 № 305 «Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків» останні підлягають випуску у вигляді приватизаційних депозитних рахунків, порядок відкриття яких та здійснення з них платежів регулювалось Положенням «Про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків і здійснення з них платежів», затвердженим наказом Національного банку України від 15 березня 1993 року № 30, яке втратило чинність з моменту введення в дію постанови Правління Національного банку України від 27 квітня 2000 року № 179 «Про затвердження Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів». Відповідно до вказаної постанови житлові чеки - це приватизаційні папери, які засвідчують право власника на безоплатне одержання в процесі приватизації частки державного житлового фонду. З метою використання житлових чеків за їх призначенням в установах Ощадбанку України відкриваються приватизаційні депозитні рахунки, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян. У процесі приватизації громадянами займаного житла відбувається списання коштів з їх приватизаційних депозитних рахунків на підставі приватизаційного платіжного доручення, яке підтверджує, що громадяни України або особа, яка має на це повноваження, доручає установі банку здійснити переказ належної суми зі свого депозитного рахунку на позабалансовий рахунок відповідного позабюджетного фонду приватизації. В п. 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10 червня 2010 року зазначено, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого ч. 5 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію». Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 1993 року № 305 «Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків» та Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 27 серпня 2000 року № 179, з метою використання житлових чеків за їх призначенням в установах Ощадбанку України відкриваються приватизаційні депозитні рахунки, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян. Облік операцій за депозитними рахунками в установах банку здійснюється за позабалансовими рахунками відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 (зі змінами). Отже, єдиним розпорядником інформації про залишки житлового чеку на відповідному позабалансовому рахунку є Ощадбанк, який надає інформацію про наявність/відсутність особи у списках на приватизацію, атому довідка Ощадбанку сама по собі є достатнім документом на підтвердження невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та постановою Кабінету міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», якою затверджено порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (далі по тексту - Порядок). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Таким чином, для приватизації квартири необхідне дотримання двох умов: постійне проживання у приміщенні, яке підлягає приватизації, та особисте звернення до органів приватизації. Згідно зі статтею 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Відповідно до статті 61 ЖК (у відповідній редакції) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Аналіз вищевикладених норм права свідчить про те, що встановлене законом право громадянина на житло, у тому числі і на приватизацію житла гарантується державою і підлягає захисту у разі його порушення. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі № 750/2176/17. Згідно із частиною 11 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках, вирішуються судом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] з 26.07.1993 року. Згідно довідки, складеної КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР № 219258 від 28.07.2025 року відсутні будь які дані щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомого майна, за адресою: [ADDRESS] . Крім того, згідно з листом від 07.11.2025 року № 40/1211/151935/2025/524 Філією - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» списки на приватизацію за адресою м. Кривий Ріг, вул. Тбіліська, 8 не надходили, підстави про здійснення операцій з приватизаційними платіжними дорученнями відсутні. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт невикористання житлових чеків на приватизацію державного житлового фонду, зокрема, наявність відомостей звернення до виконавчого комітету Криворізької міської ради, яким підтверджено відсутність використання [PERSON] житлових чеків для приватизації житла. За таких обставин позовні вимоги адвоката Бордунової Ірини Олегівни, яка діє в інтересах [PERSON] про встановлення факту невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч. 2, ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Підстав для розподілу судових витрат зі сплати судового збору, а саме з відповідача не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved