Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

28 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 31 273,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані таким. 01 січня 2025 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») електронний Договір про надання коштів у кредит №73948724, за умовами якого відповідачка отримала фінансовий кредит, зі сплатою відсотків та інших платежів за користування кредитними коштами. Відповідно до Договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 6 від 27 травня 2025 року до Договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договором про надання коштів у кредит №73948724 від 01 січня 2025 року в сумі 31 273,00 грн, з яких: 19 404,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 1770,08 грн - сума заборгованості по відсоткам; 9313,92 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом; 785,00 грн комісія за надання кредиту. Вказану заборгованість за кредитним договором відповідачка не погасила, чим допустила порушення договірного зобов`язання по поверненню кредиту. На підставі зазначеного, просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики у сумі 31 273,00 грн та судові витрати у сумі 2422,40 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Згідно з ухвалою судді від 02 січня 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, у позові проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка належним чином повідомлялася про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження разом з позовом та доданими до нього документами за зареєстрованою адресою місця проживання, яке було вручено їй особисто. Клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 01 січня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було підписано Договір про надання коштів у кредит (за комісією за надання кредиту) № 73948724, який вчинено із використанням електронного підпису відповідачки (а.с. 8-14). За умовами договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачці кошти в сумі 20 000,00 грн, на банківський картковий рахунок, а остання зобов`язалася повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами договору, а саме - 7 днів (строк кредитування/строк договору), тобто до 07 січня 2025 року, на визначені договором реквізити позикодавця, зі сплатою відсотків: процентна ставка/день 0,0785 % (фіксована); проценти за понадстрокове користування позикою за день 4,00%. Пунктом 2.1. вказаного Договору визначено, що за цим Договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Комісія за надання кредиту становить 5,00 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 1000,00 грн (п.п.2.2.4. п.2.4. Договору). Згідно з п. 5.1. Договору, позичальник до моменту підписання Договору ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить у т.ч. проект Договору, Політикою конфіденційності, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, іншою інформацією про кредитодавця та послуги, які ним надаються, в т.ч. і на сайті кредитодавця. Пунктом 7.1. Договору, позичальник має право ініціювати укладення Додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати Кредиту, установлених цим Договором (Пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. На підставі зазначеного пункту кредитного договору позивачкою було укладено Додаткові угоди - 06 січня 2025 року, 12 січня 2025 року, 17 січня 2025 року , 18 січня 2025 року для продовження строку кредитування та строку виплати Кредиту, установлених кредитним договором № 73948724 від 01.01.2025 (пролонгація) загальною тривалістю строку кредитування 20 днів, тобто до 20 січня 2025 року(а.с.18-26). Договір та додаткові угоди про продовження строку кредитування укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 55176 (а.с.14-зворот). Даний Договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, її прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, номер електронного платіжного засобу, на який перераховуватимуться грошові кошти - № [NUMBER] , а також адресу, номер телефону та адресу електронної пошти відповідачки. Відповідно до додаткових угод № 14109428 від 30 січня 2025 року, 14376331 від 04 березня 2025 року до договору про надання коштів у кредит №73948724 від 01.01.2025 року сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником (відповідачкою) заборгованості, що утворилася на дату укладення вказаних угод в сумі 31273 грн на 120 днів та 180 днів відповідно. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідачка здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №73948724 від 01.01.2025 року шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1726,40 грн. Сплачуючи кредит, відповідачка вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. 27 березня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу № 27/03/25, Додаткову угоду № 4 від 27 березня 2025 року до Договору факторингу № 27/03/25 (а.с.32-36). Згідно з п.1.2. Договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників, згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню дол. Боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості невід`ємною частиною Договору. 27 травня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписано та скріплено печатками сторін Акт прийому-передачі відповідного Реєстру боржників № 6 від 27 травня 2025 року за Договором факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року (а.с. 38,41). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимог № 6 від 27 травня 2025 року до Договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у сумі 31 273,00 грн, з яких: 19404,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 1770,08 грн - сума заборгованості по відсоткам; 9313,92 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом; 785,00 грн комісія за надання кредиту (а.с. 41). Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк», наданої 23 січня 2026 року вих. №20.1.0.0.0/7-260120/94883-БТ в банку емітовано картку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на яку в період з 01.01.2025 по 04.01.2025 було зараховано 20000 гривень (а.с.84-85). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за Договором надання коштів у кредит №73948724 від 01 січня 2025 року станом на 18 липня 2025 року становить 31 273,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 19 404,00 грн; 1770,08 грн - сума заборгованості по відсоткам; 9313,92 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом; 785,00 грн комісія за надання кредиту (а.с.42-43). Даний розрахунок заборгованості по сумі боргу та її складових відповідають заборгованості, що зазначена у реєстрі боржників № 6 до Договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачкою зобов`язання за кредитним договором. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з п.п.10.5.1. п.10.5. Розділу 10 Договору «Відповідальність сторін, порядок вирішення спорів» сторони передбачили, що у разі, якщо сума кредиту, що надається позичальнику за Договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, користування кредитом понад встановлений Договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п. 2.2. Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Тобто, вказані проценти за неправомірне користування кредитом/її частиною позикодавцем визначені саме як міра відповідальності позичальника за Договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», проценти за неправомірне користування позикою Товариством нараховувалися з 21 січня 2025 року по 01 лютого 2025 року включно. У постанові від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду розмежовано поняття «проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами» та «проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами», причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої ч.2 ст.625 ЦК України. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)). При цьому, відповідно до положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, заборгованість відповідачки у сумі 9313,92 гривень підлягає списанюю позивачем, а тому у цій частині вимоги позивача безпідставні. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково у сумі 21959,08 грн, з яких: 19404,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 1770,08 грн - сума заборгованості по відсоткам; 785,00 грн комісія за надання кредиту. Відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією від 12.12.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1701,00 грн. (21959,08 грн х 100 /31273,00 грн = 70,22 % (розмір задоволених позовних вимог). Отже, 2422,40 грн х 70,22% /100 = 1701,00 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).

Outcome: partial