Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

16.10.2025 року позивач звернувся з позовною заявою до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що дід позивача - [PERSON] за життя отримав ордер на квартиру [ADDRESS] . До складу родини наймача було вписано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На цей час [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] померли. Позивачем у 2020 році було на підставі розпорядження голови районному адміністрації по Дніпровському району Запорізької міської ради надано згоду на переоформлення договору найму вказаної квартири. Відповідач є членом родини, проте у квартирі не проживає з 2020 року. Особисті речі відповідача у квартирі відсутні. Місце проживання його невідоме. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивач не прибув. Представник позивача адвокат Левицька Ю.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи Представник третьої особи в судове засідання не з`явився Враховуючи, відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Розглянувши матеріали провадження, повно та всебічно встановив обставини справи, оцінивши за внутрішнім переконанням наявні докази у справі, які є належними, достовірними та допустимими, давши належну оцінку як кожного доказу окремо так достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що в квартира [ADDRESS] , відноситься до комунальної власності, є не приватизованою та знаходиться у комунальній власності Запорізької міської ради. Позивач зареєстрований та проживає на підставі договору найму житлового приміщення від 8.12.2020 року. Разом із позивачем у цій квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] . Факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад шість місяців, крім стверджень позивача, підтверджується поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні повідомили, що відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2020 року. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача у квартирі понад шість місяців, а також не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивача або інших осіб у користуванні відповідачем спірною квартирою. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved