Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказувало, що 13.04.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (сreditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1539-9461. Відповідно до умов кредитного договору Товариство надало відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 6 000 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період* - 14 днів; комісія за видачу кредиту 20,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 0,90 % в день, стандартна % ставка 1,00 % в день. Крім того, зазначав, що на офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (сreditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Разом з тим, відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку із чим у неї станом на 21 жовтня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 34 392 грн., 00 коп. з яких: 12 000 грн. заборгованість за кредитом; 16 392 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованими процентами; 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1539-9461 від 13.04.2025 року у розмірі 34 392 грн., 00 коп. Крім цього, просив суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422 гривень 40 копійок. Ухвалою суду від 07.01.2026 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення на сайті суду оголошення про її виклик. Причину своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надала. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи убачається, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , укладено кредитний договір №1539-9461 від 13.04.2025 року (а.с.11-21) за допомогою Веб-сайту (сreditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, та за умовами якого [PERSON] надано кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 6 000 грн. 00 коп. При цьому, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання, надавши кредит відповідачці, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір №1539-9461 від 13.04.2025 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] виконало в повному обсязі. Разом з тим, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за кредитним договором №1539-9461 від 13.04.2025 року, - так і не було виконано, у зв`язку з чим, згідно з наявним в матеріалах справи доказів, а також ураховуючи зміст позовних вимог, борг станом на 21 жовтня 2025 року становить 34 392 грн., 00 коп. з яких: з яких: 12 000 грн. заборгованість за кредитом; 16 392 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованими процентами; 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК. При цьому, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачка не надала, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільнення відповідачки від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі вище викладеного та

Outcome: approved