Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

23 липня 2025 року [PERSON] звернувся із позовною заявою до Південноукраїнської міської територіальної громади в особі Південноукраїнської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , в якій просив визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Він є спадкоємцем померлої за законом, а його брат [PERSON] спадкоємцем за заповітом. Будучи обізнаним у наявності заповіту, він у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. У травні 2025 року позивачу стало відомо, що брат спадщину не прийняв, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, обґрунтовуючи це тим, що у нього немає коштів для оформлення спадщини. 20 травня 2025 року [PERSON] оформив заяву, яка засвідчена приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Бушуєвою І.І., згідно якої повідомляє, що він спадщину своєчасно не оформив та немає наміру звертатися до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Після отримання даної заяви, позивач звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвої В.В. з питання подання заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом йому було роз`яснено, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити лише в судовому порядку. Зазначає, що у встановлений законом строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки був впевнений у тому, що його брат [PERSON] прийняв та оформив спадщину за заповітом. Фактично до моменту смерті мати проживала разом з ним в селищі Костянтинівка Вознесенського району Миколаївської області у належному йому будинку. Похованням матері займався він. Вказує на те, що якби брат повідомив йому своєчасно про те, що він не бажає приймати спадщину після смерті матері, то він мав би можливість у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса. У вищезазначеній квартирі проживає їхній батько, який не є спадкоємцем після смерті матері, оскільки шлюб між ними було розірвано 19 березня 2013 року, та якому також не було відомо про те, що брат відмовився отримувати спадщину. Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Південноукраїнської міської територіальної громади в особі Південноукраїнської міської ради в судове засідання також не з`явилась. Просила розглядати справу без участі уповноваженого представника, проти задоволення позовної заяви заперечують. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим на підставі ст. 223 ЦПК України розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки в ній достатньо доказів для ухвалення рішення. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] /а.с. 6/. Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири № 2315 від 26 вересня 2005 року [PERSON] та [PERSON] купили у [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 34,1 кв.м., в тому числі житловою площею 17,4 кв.м. /а.с. 11, 12, 14-15/. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності в КП «БТІ м. Южноукраїнськ» за [PERSON] та [PERSON] 06 жовтня 2005 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8562529 /а.с.13/. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 14 від 2013 року березня місяця 19 числа /а.с.7/. 26 серпня 2021 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким усе своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] /а.с. 10/. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Трофімовою С.О., зареєстрований в реєстрі за № 1-1777. Згідно з позовною заявою [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та рідним братом позивача [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , видане 02 жовтня 2023 року Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 398 /а.с. 5/. Постановою Верховної Ради України № 4007-ІХ від 09 жовтня 2024 року перейменовано місто Южноукраїнськ Вознесенського району Миколаївської області на місто Південноукраїнськ. Згідно з заявою [PERSON] від 20 травня 2025 року /а.с. 9/, яка засвідчена приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Бушуєвою І.І., останній повідомляє, що він спадщину, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , не прийняв, на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (або за законом) не претендує, до суду заяву про продовження строку про прийняття спадщини не має наміру подавати /а.с. 9/. Відповідно до листа № 96/01-16 від 21 травня 2025 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. роз`яснено право [PERSON] звернутися до суду для вирішення питання щодо надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 8/. Судом також встановлено, що організацією поховання [PERSON] , яка померла [INFO] , займався позивач [PERSON] , що підтверджується відповідним рахунком та квитанцією до прибуткового касового ордера, виданих на ім`я позивача /а.с.20, 21/. На виконання ухвали суду про витребування доказів, приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. 25 лютого 2026 року та 02 березня 2026 року повідомлено про те, що нею не заводилася спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За загальними нормами про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Норми частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як на причину пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач посилається на ту обставину, що лише у травні 2025 року він дізнався про те, що спадщину після смерті матері його рідний брат [PERSON] за заповітом не отримав і до цього часу нічого йому про це не повідомляв. З долучених до позовної заяви документів вбачається, що третя особа [PERSON] дійсно після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину за заповітом не прийняв та лише 20 травня 2025 року повідомив про це свого брата [PERSON] , а тому дійсно існували об`єктивні причини, що заважали останньому подати заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Також, з огляду на те, що до спадкового майна входить частка квартири [ADDRESS] , співвласником якої є батько позивача [PERSON] , який не є спадкоємцем [PERSON] , оскільки шлюб між ними розірвано у 2013 році, інші спадкоємці, які б заявляли права щодо даного майна відсутні, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог та визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю два місяці. Суд вважає, що з огляду на проміжок часу, який минув з часу відкриття спадщини, зазначений строк має бути достатнім позивачу для прийняття спадщини.

Outcome: approved