Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ), згідно з яким позивач просить розірвати шлюб, укладений 15.05.2017 між [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ), який зареєстровано відділом реєстрації громадянського стану с. Ремети, повіт Марамуреш, Республіка Румунія, свідоцтво про одруження № [NUMBER] . В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 15 травня 2017 року між [PERSON] [INFO] та [PERSON] ( [PERSON] ) [INFO] укладено шлюб який зареєстровано відділом реєстрації громадянського стану с. Ремети повіт Марамуреш республіка Румунія та видано свідоцтво про одруження № [NUMBER] . Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до ст. 13 Договору між Україною та Румунією про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах (ратифіковано Законом №2822-IV ( 2822-15) від 07.09.2005) - Документи, що були складені або засвідчені установою юстиції однієї з Договірних Сторін, скріплені печаткою та підписом компетентної особи, дійсні на території другої Договірної Сторони без будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій та перекладів, що завірені компетентними установами. Документи, які на території однієї Договірної Сторони розглядаються як офіційні документи, користуються і на території другої Договірної Сторони доказовою силою офіційних документів. Відповідно до ст. 58 ЗУ "Про міжнародне приватне право", Шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. За час перебування в шлюбі, у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO] . Зазначає, що позивач та відповідач прожили у спільному шлюбі сумарно більше 6 років. На протязі останніх років разом не проживають, відповідач проживає окремо від позивачки. На даний момент примирення між позивачем та відповідачем є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.06.2024 року, позовну заяву залишено без руху. 27 червня 2024 року від позивача [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків. За ухвалою від 01.07.2024 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу надіслано до Верховного Суду для визначення підсудності, в порядку ст. 29 ЦПК України. Ухвалою Верховного Суду від 18.07.2024 року, у визначенні підсудності справи відмовлено, а матеріали цивільної справи 308/10126/24 повернуто до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.09.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2024 року доручено компетентному суду в Румунії вручити відповідачу [PERSON] ( [PERSON] ) копію ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, даної ухвали та судову повістку про час і місце проведення судового засідання, матеріали позовної заяви з додатками, запропонувавши відповідачу подати відзив на позов чи заяву про визнання позову, допитати його з наступних питань: чи визнає він позов, якщо ні, то чому; які він має докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову; чи згоден він на розгляд справи у його відсутності. Призначено підготовче засідання на 19 травня 2025 року о 15.30 год. у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: вул. Загорська, 53, м. Ужгород, Закарпатська область, Україна, про що повідомлено учасників справи. Провадження у справі зупинено до надходження відповіді від відповідного компетентного органу в Румунії на судове доручення про вручення документів. 01 жовтня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли документи складені в ході виконання на території Румунії судового доручення про вручення судових документів [PERSON] ( [PERSON] ), які надійшли з листом Міністерства юстиції Румунії. За ухвалою від 21.01.2026 року, поновлено провадження у цивільній справі № 308/10126/24 (провадження №2/308/2575/24) за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу та призначено підготовче засідання на 13 березня 2026 року о 15.20 год. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.03.2026 року, закрито підготовче провадження у справі № 308/10126/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу - та призначено справу до судового розгляду по суті у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (м. Ужгород, вул. Загорська, 53, зал судового засідання) на 20 березня 2026 року на 15 год. 30 хв. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник позивача адвокат Шпуганич В.П. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують та просять шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] ( [PERSON] ), в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Для вручення документів у справі відповідачу, місцем проживання якого є Румунія, суд у відповідності до положень Закону України «Про міжнародне приватне право», на підставі ст. 498 ЦПК України, звернувся до компетентного суду Румунія з дорученням про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій. Згідно підтвердження, яке надійшло на адресу суду вбачається, що документи зазначені в проханні були вручені [PERSON] , персональний ідентифікаційний номер [NUMBER] , мешканець [ADDRESS] . Дане підтвердження складено в Сігету-Мармаційському Суді 14 травня 2025 року, тобто він був обізнаний про час і місце розгляду справи, проте жодного разу до суду не прибув. Судове засідання у справі було призначене на 20 березня 2026 року на 15 год. 30 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2017 року між [PERSON] [INFO] та [PERSON] ( [PERSON] ) [INFO] укладено шлюб який зареєстровано відділом реєстрації громадянського стану с. Ремети повіт Марамуреш республіка Румунія та видано свідоцтво про одруження № [NUMBER] серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON] . За час перебування в шлюбі, у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 грудня 2019 року. Як стверджує позивач, вона та відповідач прожили у спільному шлюбі більше 6 років, проте на протязі останніх років разом не проживають, вважає що примирення є неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) слід розірвати. Згідно із ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід покласти на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved