Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Кошельок» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3016308206-511582 від 06.11.2021 року в розмірі 10434,90 грн., посилаючись на невиконання останньою своїх зобов`язань за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором кредиту в розмірі 10434,90 грн., з яких 3500,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 6934,90 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.01.2026 року відкрито провадження у справі, та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «Кошельок» не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.11.2021 року між ТОВ «Кошельок» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 3016308206-511582 (а.с.11-17). Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до договору № 3016308206-511582 від 06.11.2021 року кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 3500,00 грн. Позичальник свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору не виконавла, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти в розмірі 3500,00 грн., що підтверджується довідкою про перерахування коштів (а.с.23-24). Станом на 05.01.2026 року [PERSON] нараховано заборгованість в розмірі 10434,90 грн., з яких 3500,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 6934,90 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.19-20). За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту в обумовлені договором строки, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 10434,90 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Також, згідно вимог статті 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Щодо вимог позивача про стягнення на його користь з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: договір про надання правової (правничої) допомоги від 12.02.2025 року, укладений між ТОВ «Кошельок» та Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери»; додатком до договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.08.2025 року (а.с.25-26). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved