Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» через представника звернулось до суду із вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначило, що 01.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] , було укладено угоду № 200493478 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] у користування кредитні кошти в розмірі 48020 грн. 30 коп. з встановленим строком користування з 01.04.2016 року по 01.10.2017 року. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору № 7БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів. Станом на 19.08.2025 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 134698 грн. 41 коп., яка складається із: 45348 грн. 21 коп. заборгованості за кредитом, 89350 грн. 20 коп. заборгованості за відсотками, яку просив стягнути з [PERSON] разом зі сплаченим судовим збором в сумі 2422 грн. 40 коп. та витратами на правову (правничу) допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 05.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 13.10.2025 року до суду від представника відповідача, у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він категорично не погоджується з позовом ТОВ «Діджи Фінанс» з огляду на наступне. Так, дійсно [PERSON] , 01.04.2016 року уклала з ПАТ «Банк Михайлівський» кредитний договір № 200493478 від 01.04.2016 року, за яким банк надав їй кредит у розмірі 48020 грн. 30 коп. Пізніше між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «ФК «Плеяда» було укладено договір факторингу від 19.05.2016 року № 1905, за умовами якого останній зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження ПАТ «Банк Михайлівський», а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників), яке у подальшому ТОВ «ФК «Плеяда» відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» за договором факторингу від 20.05.2016 року № 1. Про дане відступлення ПАТ «Банк Михайлівський» повідомив [PERSON] листом. Станом на сьогоднішній день [PERSON] повністю виконала своє зобов`язання, а саме сплатила грошові кошти за кредитним договором № 200493478 від 01.04.2016 року, належному кредитору ТОВ «ФК «Фагор», що підтверджується довідкою від 11.01.2019 року. Так, у довідці від 11.01.2019 року вказано наступне: «ТОВ «ФК «Фагор», ідентифікаційний код 40202955, що станом на 11.01.2019 року є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (надалі Клієнт), за договором № 200493478 від 01.04.2016 року, повідомляє клієнта, що станом на 11.01.2019 року заборгованість за договором погашена в повному обсязі та договір закритий. Додатково повідомляємо, що відповідно до діючого законодавства України (зокрема ст. ст. 204, 1082 ЦК України), дії боржників по виконанню обов`язку на користь ТОВ «ФК «Фагор» будуть вважатися належним виконанням зобов`язання за договором. Зазначений факт має місце, оскільки, відповідно до чинного законодавства України, вирішення судом спору, який існує між кредиторами буде мати негативні наслідки не для боржника (клієнта), який повністю виконав свої обов`язки перед ТОВ «ФК «Фагор», а для сторони спору, не на користь якої прийняте судове рішення. Звертаємо увагу, що виконані належним чином та в повному обсязі зобов`язання боржника (клієнта) за договором, мають наслідок припинення зобов`язань за договором та погашення прав вимог кредитора, в зв`язку з чим відсутній ризик виконання боржником одного зобов`язання на користь обох кредиторів одночасно. Отже, в даному випадку інтерес клієнта, що повернув у повному обсязі заборгованість на користь ТОВ «ФК «Фагор», повністю захищені законодавством України. Довідка видана для пред`явлення за місцем вимоги». Отже, [PERSON] , належним чином виконала свої зобов`язання перед кредитором, що згідно ст. 599 ЦК України свідчить про припинення зобов`язання за цим кредитним договором. Просив у задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі з підстав необгрунтованості заявлених позовних вимог. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надав суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200493478 щодо кредитування, відповідно до умов якої позичальнику надано на умовах повернення, платності, строковості кредитні кошти в сумі 48020 грн. 30 коп. 20.07.2020 позивачем ТОВ «Діджи Фінанас» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору № 7 БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020 року. Вказані обставини встановлені постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16, відповідно до якої ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за спірним кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. Вважаючи себе належним новим кредитором, ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з позичальника [PERSON] . Під час розгляду справи в заперечення позовних вимог, представником відповідача надано суду довідку ТОВ «ФК «Фагор» про погашення заборгованості по договору № 200493478 від 01.04.2016 року станом на 11.01.2019 року та закриття договору як виконаного (а.с. 102). Як вбачається з наданої довідки про відсутність боргу, ТОВ «ФК «Фагор» повідомляє [PERSON] , що станом на 11.01.2019 року ТОВ «ФК «Фагор» є єдиним законним кредитором за кредитом № 200493478 від 01.04.2016 року, наданим ПАТ «Банк Михайлівський». Діючи в добросовісний спосіб, як боржник за кредитним договором, [PERSON] сплатила наявну заборгованість, що стало підставою для закриття кредитного договору як виконаного. Суд вважає, що вказані обставини свідчать про належне виконання відповідачем умов договору, сплату заборгованості та закриття кредитного договору. Крім того, станом на здійснення погашення боржником кредитної заборгованості, тобто на початку 2019 року, діяв укладений договір факторингу № 1905 від 19.05.2016 року, за яким відповідно до ст. 512 ЦК України до ТОВ «ФК «Фагор» перейшло право вимоги, про що боржник був належним чином повідомлений і на виконання своїх зобов`язань, було сплачено товариству як новому кредитору заборгованість по кредитному договору. Всі подальші обставини, в тому числі і судові справи, пов`язані з розглядом позову ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» про застосування наслідків нікчемності договорів факторингу, результатом яких стало рішення про зобов`язання ТОВ «ФК» Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договорів факторингу, не може вважатись правовою підставою для повторного покладення на відповідача обов`язку по сплаті кредитної заборгованості. При цьому, надаючи оцінку вказаним доводам суд звертає увагу, що станом на початок січня 2019 року ТОВ «ФК «Фагор» було єдиним новим кредитором за укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] договором, і останньою, після отримання повідомлення про відступлення права вимоги за її кредитним договором, цілком правомірно були сплачені новому кредитору кошти в рахунок заборгованості. При цьому станом на час виконання своїх кредитних зобов`язань в 2019 році ТОВ «Діджи Фінанс» ще не набуло прав вимоги за цим договором, а подальше визнання останнього єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», не може невілювати факт виконання відповідачем свого обов`язку як позичальника та слугувати підставою для повторного стягнення з неї кредитної заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання відповідачем виконані. Згідно із ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1056-1 цього Кодексу розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем не доведено факт наявності у відповідача заборгованості, яка ним була погашена, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, тому з відповідача на користь позивача не підлягають відшкодуванню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed