Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 07.08.2021 позивачка уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобич Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено актовий запис №206. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на сімейні цінності. З січня 2025 сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Будь-які спроби примирення не дали бажаних результатів. Вказує, що не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем та бажає розірвати шлюб. На примирення та збереження шлюбу з відповідачем не згідна. Стислий виклад позиції (заперечень) відповідача. Відповідач відзиву на позов не надав, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи. Інші процесуальні дії у справі. З урахуванням положень ст.187 ЦПК України, 23.02.2026 суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) позивача зроблено відповідний запит за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано відповідь №2370140 від 23.02.2026 про те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2026 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно зі Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 07.08.2021 [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобич Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено актовий запис №206. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи і не спростовано відповідачем, протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ураховуючи вищенаведене, аналізуючи докази у справі, оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони протягом тривалого часу проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Даний висновок суду кореспондує із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові №761/33261/16-ц від 26.11.2018 про те, що суд не може примушувати подружжя проживати разом, цікавитися їх приватним життям, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків, а надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду. Щодо визначення прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне зазначити наступне: у ч.6 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» вказано, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Відповідно до ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державну реєстрацію зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) проводить відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Механізм прийняття та розгляду заяв про зміну прізвища фізичних осіб громадян України визначено Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 за №915 (далі - Порядок). Щоб повернути собі колишнє прізвище, після розірвання шлюбу в органах ДРАЦС відповідно до статей 106-107 Сімейного кодексу України зацікавлена особа повинна звернутися в ДРАЦС і написати заяву, щодо свого наміру повернути прізвище, яке він або вона носила до шлюбу. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне констатувати, що до його повноважень не належить визначати прізвище сторін після розірвання шлюбу, таке є правом та вибором сторін, а у випадку бажання змінити прізвище, це належить до компетенції органів РАЦС. Тому в даній частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. При зверненні до суду з даним позовом позивачка сплатила судовий збір в розмірі 1331,20 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Ураховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути в користь позивачки 1331,20 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: partial