Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

15 січня 2026 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області звернулося КП «Смілакомунтеплоенерго», із позовом до [PERSON] , в позові просить суд стягнути з [PERSON] на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» заборгованість за надання послуг з постачання теплової енергії за період з січня 2024 по травень 2025 в розмірі 29827,47 грн, інфляційні втрати в розмірі 3084,50 грн, три проценти річних від простроченої суми розмірі 1098,56 грн, пеню у розмірі 1336,58 грн, а всього 35 347,11 грн та судові витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з 01 лютого 2018 року позивач є надавачем послуг у сфері теплопостачання, згідно рішення ВК Смілянської міської ради від 23.02.2018 за № 70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», надає послуги з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності, в тому числі і до багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] (до моменту відключення всього будинку від мереж (систем) централізованого теплопостачання в травні місяці 2025 року) у м. Сміла, де знаходиться квартира відповідача, на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 25.10.2021, опублікованому на офіційному сайті Смілянської міської ради https://smila-rada.gov.ua/. Позивач стверджує, що відповідач не належним чином виконував обов`язок по оплаті за отримані послуги з постачання теплової енергії ( в т.ч. на загальнобудинкові потреби опалення) та за абонентське обслуговування, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за період з січня 2024 по травень 2025 включно в розмірі 29827,47 грн. Позивач стверджує, що дії відповідача по невиконанню свого обов`язку з оплати житлово-комунальних послуг порушують права надавача послуг щодо отримання плати за надані послуги, порушують фінансовий стан підприємства та спричиняють збитки. У зв`язку з цим КП «Смілакомунтеплоенерго» просило стягнути з [PERSON] суму вказаного основного боргу, пеню в сумі 1336,58 грн., втрати від інфляції в сумі 3084,50 грн. та 3% річних в сумі 1098,56 грн. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 жовтня 2025 року вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідача встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву. 02 березня 2026 року відповідач [PERSON] подав клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 березня 2026 року у задоволенні клопотання було відмовлено. Також, 02 березня 2026 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову КП «Смілакомунтеплоенерго». Узагальнені доводи відповідача зводяться до наступного. Так відповідач вказує, що він не погоджується з існуючою заборгованістю, яку нарахував позивач з тих підстав, що він у 2004 році звернувся до Смілянської міської ради із заявою про надання йому дозволу на збір технічних даних для виконання проектних робіт з реконструкції централізованої системи опалення в багатоквартирних житлових будинках з заміною його на автономне індивідуальне опалення в кожному житловому приміщенні відповідно до технічних умов. Оскільки для того, щоб замовити технічну документацію на індивідуальне опалення він мав мати на руках уже акт про відключення квартири від системи централізованого опалення будинку, він 19.07.2007 звернувся із заявою до директора КП «Смілакомунтеплоенерго» із проханням відключити квартиру від мереж централізованого опалення будинку. На цей лист він отримав відповідь про доцільність звернення з цим питанням до власника будинку, яким на той час було ОСББ «Пролісок». Дотримуючись наданої йому рекомендації, він звернувся до цього ОСББ із заявою про відключення квартири від централізованого опалення будинку та надав лист КП «Смілакомунтеплоенерго» та витяг з рішення виконавчого комітету. Після цього балансоутримувач відключив квартиру [ADDRESS] , від системи централізованого опалення будинку, про що 07.09.2009 було складено відповідний акт. Таким чином, на думку відповідача, відключення квартири [ADDRESS] , здійснювалось не ним особисто та не було самовільним. Вже наступного після відключення дня, а саме 08.09.2009, він подав заяву про відмову від послуги із централізованого теплопостачання з повідомленням про відключення від мережі централізованого теплопостачання будинку квартири [ADDRESS] .Таким чином, у зв`язку із відключенням стояків, по яким подавався тепловий носій від централізованого системи теплопостачання до квартири, він перестав отримувати послугу із опалення його житла, відповідно, втратив статус споживача цієї послуги. В подальшому в квартирі було введено в експлуатацію індивідуальне електроопалення. 05.03.2020 директором КП «Смілакомунтеплоенерго» було складено акт, яким зафіксовано , що всі стояки, що проходять через квартиру [ADDRESS] , знаходяться у відключеному стані від внутрішньо будинкових магістралей системи централізованого теплопостачання, всі вентелі перекриті , а відповідні патрубки згонів, що виходять від вентелів, заглушені глушками і труби стояків розведені від відповідних патрубків у різні боки, що унеможливлює подачу теплоносія до квартири. Згідно з актом всі роботи по відключенню стояків виконані технічно правильно із дотриманням всіх технічних норм і вимог. Крім того, відповідно до акту на різьбових з`єднаннях у місцях від`єднання знаходиться товстий шар іржавчини, що свідчить про те, що вертикальні стояки давно вже відключені від внутрішньо будинкових магістралей і теплоносій не подається у квартиру [ADDRESS] . Оскільки він не був споживачем послуг, що надаються позивачем, не підлягають до задоволення вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних. 04 березня 2026 року, від до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Факт споживання послуг підтверджується актами подачі теплоносія, складеними КП «Смілакомунтеплоенерго» та ОСББ «Пролісок». Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Позивач стверджує, що [PERSON] самовільно відключився від мереж централізованого опалення. Водночас, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не допускається і не звільняє від обов`язку оплати послуг теплопостачання та гарячого водопостачання. 11 березня 2026 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, у яких доводи викладені відповідачем зводяться до доводів, зазначених у відзиві на позов. 18 березня 2026 року від відповідача надійшло клопотання про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2026 року у задоволенні клопотання було відмовлено. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши позиції сторін, які викладені у заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем [PERSON] , останній є співвласником квартири [ADDRESS] , в якій він зареєстрований та проживає, що підтверджується копією свідотва про право власності на житло від 29.12.1997. Відповідно до ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцем та громадських формувань КП «Смілакомунтеплоенерго», код ЄДРПОУ 33648312, зареєстроване як юридична особа з основним видом економічної діяльності: 35.30 постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №70 від 23 лютого 2018 року Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг визначено виконавців житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності, зокрема, КП «Смілакомунтеплоенерго» з 01 лютого 2018 року. 29.10.2021 КП «Смілакомунтеплоенерго» на офіційному веб-сайті Смілянської міської ради smila-rada.gov.ua опублікувало договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який відповідає типовому індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Зважаючи на те, що співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] не приймали рішення про вибір моделі договірних відносин та не укладали з позивачем відповідний договір, то вважається, що з усіма власниками приміщень в цього будинку був укладений індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 25.10.2021 (публічний договір, приєднання). Відповідно до п. 4 Індивідуального договору від 25.10.2021, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Згідно п.5 Індивідуального договору від 25.10.2021 виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Порядок нарахування та оплати за спожиті послуги передбачено п.п.30-39 Індивідуального договору від 25.10.2021. У відповідності до п. 31 Індивідуального договору від 25.10.2021, вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію. Нарахування плати за надані послуги, у період виникнення заборгованості, здійснювалося за тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради № 83 від 28.02.2019, №365 від 28.09.2023 та № 506 від 26.09.2024. Інформація про зміну тарифу доводилася до відому споживачів в установленому законодавством порядку та відповідно до умов договору шляхом опублікування на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця: https://smila-rada.gov.ua/content/rishennya-vykonavchogo-komitetu smilyanskoyimiskoyi-rady-vid-21102021. У будинку [ADDRESS] (де розташована квартира відповідача № 51) був встановлений прилад комерційного обліку теплової енергії тепловий лічильник, згідно ст.3 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Статтею 8 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем на основі показань вузла комерційного обліку згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Тобто, нарахування за послуги здійснювалося за тарифами, що діяли у відповідний період, та згідно показників засобу обліку теплової енергії з розрахунку на опалювальну площу квартири. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 83 від 28 лютого 2019 року встановлено КП «Смілакомунтеплоенерго» тарифи для населення на послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 55,32 грн. за 1 кв.м. (з ПДВ); для населення на послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 2300,21 грн./Гкал (з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 365 від 28 вересня 2023 року встановлено КП «Смілакомунтеплоенерго» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для категорії споживачів «Населення» (з ПДВ): тариф на теплову енергію 2945,02 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 2080,74 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 807,88 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 56,40 грн/Гкал. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 506 від 26 вересня 2024 року встановлено КП «Смілакомунтеплоенерго» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для категорії споживачів «Населення» (з ПДВ): тариф на теплову енергію 3769,13 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 2544,04 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 1116,62 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 108,47 грн/Гкал. Наказом КП «Смілакомунтеплоенерго» № 80 від 12 вересня 2023 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування на постачання теплової енергії щомісячно протягом року на одного абонента, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами: для споживачів без вузлів комерційного обліку ТЕ 11,80 грн. (з ПДВ), для споживачів з вузлами комерційного обліку ТЕ, які обліковуються на балансі КП «Смілакомунтеплоенерго» з урахуванням обслуговування ВКО ТЕ 23,77 грн (з ПДВ), для споживачів з вузлами комерційного обліку, які є власністю споживачів з урахуванням обслуговування ВКО ТЕ 14,52 грн. (з ПДВ). Наказом КП «Смілакомунтеплоенерго» № 63 від 19 вересня 2024 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуги з постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року: плата за абонентське обслуговування без урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії 14,14 грн. (з ПДВ); плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП «Смілакомунтеплоенерго» 28,08 грн. (з ПДВ); плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які є власністю споживачів 17,53 грн. (з ПДВ). Згідно з наданими суду розрахунками КП «Смілакомунтеплоенерго» з січня 2024 року по травень 2025 року нарахувало відповідачу 29827,47 грн. боргу за постачання теплової енергії. Крім того, у зв`язку з невиконанням зобов`язання по оплаті отриманих послуг, позивач нарахував відповідачу 3084,50 грн. інфляційних втрат, 1098,56 грн - 3% річних та 1336,58 грн пені, а всього 35 347,11 грн. За змістом положень ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.641, 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, само собою, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц). Крім того, пунктом 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, передбачена щомісячна плата за абонентське обслуговування. Абонентська плата включає такі витрати: здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами (зняття показів теплового лічильника, розподіл спожитих Гкал між абонентами; друк інформаційних повідомлень), оплата банківських послуг, нарахування та стягнення плати за спожиті послуги; заробітна плата обслуговуючого персоналу та нарахування єдиного соціального внеску на зарплату; обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку теплової енергії (у разі їх наявності), господарські витрати (електроенергія, заправка картриджів, обслуговування комп`ютерів, канцелярські витрати, надання різних довідок). Плата за абонентське обслуговування нараховується всім споживачам. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання. Плата за абонентське обслуговування затверджується внутрішнім наказом по підприємству та визначається виконавцем комунальних послуг за їх фактичними витратами у розрахунку на 1 абонента/місяць. Тобто плата за абонентське обслуговування розраховується не за обсяги спожитих послуг, а в розрахунку на 1 абонента та виставляється, як окремий платіж. Таким чином, споживач, окрім плати за опалення житла і допоміжних приміщень будинку, зобов`язаний вносити плату за абонентське обслуговування, яка затверджується внутрішнім наказом підприємства. У матеріалах справи відсутні докази того, що співвласники багатоквартирного будинку, в якому розташоване житлове приміщення відповідача, приймали рішення про вибір моделі договірних відносин або уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. З актів подачі теплоносія вбачається, що у зв`язку з початком опалювальних сезонів у м. Смілі до будинку [ADDRESS] , КП «Смілакомунтеплоенерго» було подано теплоносій від котельні № 25 по тепловому лічильнику, зокрема, 01 листопада 2023 року, 04 листопада 2024 року. Вказані акти складені за участю представника споживача теплової енергії. Судом оглянуто також інформацію про показники лічильника теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги положення Договору про надання послуг з централізованого опалення від 01 лютого 2018 року та Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року, суд доходить до висновку, що відповідач, не відмовляючись від отримання послуги, яка надається позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго», приєднався спочатку до умов Договору про надання послуг з централізованого опалення від 01 лютого 2018 року, а потім і до умов Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача як на підставу для відмови в позові на те, що його квартира відключена від централізованого теплопостачання та в ній встановлено індивідуальне опалення, з огляду на таке. Так, рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області №52 від 22 квітня 2004 року Про дозвіл на проектування реконструкції централізованої системи опалення громадянам міста, вирішено надати дозвіл на збір технічних даних для виконання проектних робіт з реконструкції централізованої системи опалення в багатоквартирних будинках з заміною його на автономне індивідуальне в кожному житловому приміщенні, відповідно до технічних умов: [PERSON] кв. [ADDRESS] . Згідно з актом від 07 вересня 2009 року, складеним представником балансоутримувача ОСБЖБ «Пролісок», головою правління ОСБЖБ «Пролісок» Мотузенком О.В. та власниками квартир по [ADDRESS] [PERSON] , кв. [ADDRESS] [PERSON] , кв. [ADDRESS] [PERSON] , 07 вересня 2009 року були від`єднані від магістралі теплопостачання та заглушені заглушками усі чотири стояки, по яких подавався теплоносій для опалення кв. [ADDRESS] . Актом від 05 березня 2020 року, складеним директором КП «Смілакомунтеплоенерго» Работенком І.П. та власниками квартир по [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зафіксовано, що всі вертикальні стояки системи централізованого теплопостачання, що проходять через квартиру [ADDRESS] , знаходяться у відключеному стані від внутрішньо-будинкових магістралей системи централізованого теплопостачання, всі вентилі перекриті, а відповідні патрубки згонів, що виходять від вентилів, заглушені глушками, і труби стояків розведені від відвідних патрубків згонів у різні боки, що унеможливлює подачу теплоносія у квартиру [ADDRESS] . Директором було встановлено, що всі роботи по відключенню стояків виконані технічно правильно із дотриманням всіх технічних норм і вимог. Перевіркою також встановлено, що на різьбових з`єднаннях у місцях від`єднання знаходиться товстий шар іржавчини, що свідчить про те, що вертикальні стояки давно уже відключені від внутрішньо будинкових магістралей системи централізованого теплопостачання і теплоносій не подавався у квартиру [ADDRESS] , з дня відключення 07 вересня 2009 року по 05 березня 2020 року включно. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків на момент існування спірних правовідносин регулювалося Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок). Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно з пунктом 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268 до Порядку було внесено зміни, а саме, передбачено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків в цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів. Згідно з пунктом 1.2 Порядку (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Відповідно до пунктів 2.1-2.2.2 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до комісії з письмовою заявою про відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, в якій зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. У пунктах 2.3-2.7 Порядку визначено, що отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект також узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Згідно з пунктом 2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання населенню послуг з централізованого теплопостачання. Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком процедури. Водночас, відповідачем не дотримано визначеної Порядком процедури та не надано до суду акта встановленої форми, затвердженого комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення, який є підставою для відключення від мереж. Надані відповідачем докази на підтвердження правомірності відключення квартири [ADDRESS] від мережі теплопостачання, свідчать лише про те, що вказана квартира була дійсно відключена. Однак, не свідчать про те, що відповідачем було дотримано Порядок та вчинено дії по відключенню квартири з дотриманням умов Порядку. Оскільки КП «Смілакомунтеплоенерго» свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг у період часу з листопада 2020 року по грудень 2023 року виконував, його доводи щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються, позовні вимоги в частині стягнення боргу за цей період є такими, що підлягають задоволенню. Щодо нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень викладених у п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків позивач нарахував відповідачу 3084,50 грн. інфляційних втрат, 1098,56 грн. 3% річних та 1336,58 грн. пені. Суд погоджується з вказаними розрахунками у повному обсязі, отже нарахування, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підлягають стягненню з відповідача у межах заявлених позовних вимог. Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Смілакомунтеплоенерго» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно з пенсійним посвідченням № [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 2 групи довічно. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач як інвалід 2 групи звільнений від сплати судового збору на користь КП «Смілакомунтеплоенерго», відтак, сплачені КП «Смілакомунтеплоенерго» кошти за подання позовної заяви слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved