Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Позивач АТ «Акцент-Банк» 15.12.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 17.10.2024 відповідач [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки, згідно умов яких відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказував, що відповідач свої зобов`язання не виконав, станом на 12.12.2025 загальна заборгованість перед банком складає 27144,23 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 27144,23 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про дату розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, з клопотаннями до суду не звертався, відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.10.2024 відповідач [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки, згідно умов яких відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач всупереч умов кредитного договору порушив умови кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, не виконав в повному обсязі грошові зобов`язання перед позивачем за договором. Тому суд приходить до висновку, що заборгованість за договором підлягає стягненню. При вирішенні питання про розмір заборгованості судом враховано наступне. Станом на 12.12.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складається із заборгованості за наданим кредитом в розмірі 16822,53 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 9571,70 грн., а всього- 26394,23 грн. В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вказана заборгованість підтверджена наданими до суду розрахунками. Щодо стягнення заборгованості за пенею в розмірі 750 грн, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею не підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку частковим задоволенням позовних вимог понесенні позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial