Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Олевської міської ради про визначення права власності на частку житлового будинку у порядку спадкування, а саме на 2/5 (дві п`ятих) частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 84,2 кв.м., житлова - 39,0 кв.м, до складу якого належать господарські будівлі та споруди: прибудова (а1), веранда (а2), сарай (Б1), сарай (В1), сарай (Г1), літня кухня (Д1), сарай (Ж1), сарай (31), сарай (К1), сарай (ЛІ), туалет (ТІ), туалет (Т2) та огорожа (1). Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] . За життя, 11.11.2005 він склав на її ім`я заповіт, яким заповідав їй належну йому частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Спадщину після смерті брата прийняла, оскільки постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини. 19.03.2016 звернулась до Олевської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку будинку їй було відмовлено через розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та заповіті « [PERSON] » із написанням прізвища спадкодавця у поданих правовстановлюючих документах « [PERSON] ». Відтак, для захисту своїх порушених прав позивач змушена звернутись до суду, позовні вимоги які просить задовольнити. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Нижнику Г.П. Ухвалою суду від 03.02.2025 провадження у даній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та витребувано від Олевської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи № 126/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 18.03.2025 у відповідь на ухвалу суду від 03.02.2025, до суду надійшли матеріали спадкової справи № 126/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 05.06.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. На підставі Розпорядження Олевського районного суду Житомирської області № 904 від 30 жовтня 2025 року цивільну справу № 287/483/23 за позовом [PERSON] до Олевської міської ради про визначення права власності на частку житлового будинку у порядку спадкування передано для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оскільки суддя Олевського районного суду Житомирської області [PERSON] звільнений. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Нижнику Г.П. Ухвалою суду від 31.10.2025 провадження у даній справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 28.11.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник відповідача будучи належним чином повідомлення про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, однак через підсистему «Електронний суд» подав заяву, у якій просив розгляд справ здійснювати без їх участі. Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступного висновку. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] . У свідоцтві про її народження серії [NUMBER] батьками зазначено батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (свідоцтво видано російською мовою) (а.с. 23). [INFO] народився [PERSON] . У свідоцтві про його народження серії [NUMBER] батьками зазначено батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (свідоцтво видано російською мовою) (а.с. 10). 05.02.2000 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , в зв`язку з чим змінила своє прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 24). 11.11.2005 складено заповіт, згідно з яким [PERSON] , належний йому на праві власності житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] заповідає своїй сестрі [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.07.2006 виконкомом Рудне-Бистрянської сільської ради Олевського району Житомирської області (а.с.15). Згідно довідки № 283 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] на час смерті постійно проживав за адресою [ADDRESS] з сестрою [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Руднє-Бистрянської сільської ради та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником 2/5 частини будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Згідно до інформаційної довідки Комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 30.01.2023 № 11, реєстрація права власності на іншу частку спірного будинку не була проведена (а.с. 26). Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2023 № 321950666, відомості про власника іншої частки спірного будинку відсутні (а.с. 27-30). Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.03.2006, вбачається, що він виготовлений на [PERSON] на долю 2/5 частки у домоволодінні [ADDRESS] (а.с. 20-22 на лицьовій та зворотній стороні). Ринкова вартість частки житлового будинку загальною площею 84,20 кв.м, житловою площею 39,00 кв.м, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , станом на 20.10.2022 становить 86070,94 грн, що стверджується копією довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2016 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на спадкове майно житловий будинок в [ADDRESS] після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з наявністю розбіжності прізвища спадкодавця. Із копії спадкової справи № 126/2015, відкритої нотаріусом Олевської державної нотаріальної контори Лугиною О.І., після смерті [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулась його сестра [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців у спадкодавця немає (а.с. 69-89). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцю після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. У частині 1 ст. 1241 ЦК України вказано перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до абзацу 4 п.19 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008, той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом достовірно встановлено факт смерті спадкодавця 16.07.2006, наявність складеного ним 11.11.2005 заповіту, яким він заповів належну йому частку житлового будинку позивачу, а також факт прийняття позивачем спадщини, що підтверджується її спільним проживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та зверненням до нотаріуса із відповідною заявою. Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно, судом не встановлено. Належність спадкодавцю спірної частки житлового будинку підтверджується належними та допустимими доказами, а саме правовстановлюючими документами та матеріалами спадкової справи, що свідчить про правомірність набуття ним права власності відповідно до вимог ст. 328 ЦК України. Разом з тим, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав формальних розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця (« [PERSON] » та « [PERSON] ») не спростовує тотожності особи спадкодавця, яка підтверджується сукупністю досліджених судом доказів (свідоцтвами про народження, заповітом, свідоцтвом про смерть, матеріалами спадкової справи), та не може бути підставою для позбавлення позивача права на спадкування. З огляду на те, що позивач позбавлена можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку з незалежних від неї причин, суд вважає, що звернення до суду з даним позовом є належним та ефективним способом захисту її порушеного права. За таких обставин, враховуючи доведеність належності спадкодавцю спірного майна, наявність заповіту на користь позивача, факт прийняття нею спадщини, відсутність інших спадкоємців та об`єктивну неможливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання за [PERSON] права власності на 2/5 частки житлового будинку у порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved