Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановити над останнім опіку та призначити заявника його опікуном. В обґрунтування заяви вказано, що заявник є батьком [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю першої групи з дитинства, у зв`язку з чим хворіє на тяжкий психічний розлад, потребує постійного стороннього догляду. Мати дитини, [PERSON] , тяжко хворіє, є особою з інвалідністю 3 групи, у зв`язку з чим сама потребує допомоги. Ухвалою суду від 19.06.2025 у справі відкрито провадження (а.с. 32). Ухвалою суду від 01.07.2025 провадження у справі зупинено на час проведення судово-психіатричної експертизи (а.с. 42-43). В лютому 2026 року від експерта, якому доручено проведення експертизи, надійшов висновок №18-2026 від 27.01.2026 за результатами проведення експертизи, у зв`язку з чим провадження у справі ухвалою суду від 10.02.2026 поновлено. 17.03.2026 заявник, адвокат Павлова Д.Д., представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Житомирської виконавчого комітету Житомирської міської ради подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, просили задовольнити заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 09.06.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між заявником [PERSON] та [PERSON] (змінила прізвище після реєстрації шлюбу на « [PERSON] » ), актовий запис №692 (а.с. 11). Від такого шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (зворот а.с. 11). [PERSON] є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства, що підтверджується витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №199/25/35/В від 11.02.2025 (а.с. 12-13). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 13.07.2009 [PERSON] отримує соціальну допомогу, як дитина інвалід (зворот а.с. 15- а.с. 16). [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, з приводу якого спостерігається у лікаря психіатра, що підтверджується довідкою КПН «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради (зворот а.с. 16). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики директора Житомирської спеціалізованої школи Житомирської обласної ради від 28.07.2021 [PERSON] навчався в школі 7 років по індивідуальній формі навчання за програмою для дітей з помірною розумовою відсталістю, має діагноз: помірна розумова відсталість, без мовлення, з порушенням поведінки та соціальною дезадаптацією (а.с. 17). Інших рідних осіб, які можуть бути опікуном [PERSON] , немає, оскільки мати останнього, [PERSON] , є особою з інвалідністю 3 групи, у зв`язку з чим сама потребує допомоги (а.с. 18, 23-24). Брат по матері [PERSON] проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] (зворот а.с. 18- а.с. 19), сестра [PERSON] не проживає з братом з дня його народження, проживає в іншій сім`ї (зворот а.с. 19). Згідно висновку №373/62 від 21.04.2025 заявник є здоровим, захворювань та станів, що перешкоджають бути опікуном, не має (а.с. 20). Згідно висновку судово-психіатричного експерта Житомирської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 27.01.2026 №18-2026, [PERSON] , [INFO] , виявляє клінічні ознаки стійкого, хронічного психічного розладу важкої розумової відсталості (різко вираженої імбецильності) з емоційно-вольовою нестійкістю та порушенням поведінки, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 02.07.2025 №899 затверджено подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо можливості призначення опікуна над [PERSON] . Згідно змісту подання, орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна над сином [PERSON] в разі визнання останнього недієздатним. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, наркол згічним або психіатричним закладом. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, на основі з`ясованих обставин, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про можливість задовольнити подану заяву, визнати недієздатним [PERSON] та призначити над ним опікуна батька [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved