Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач - ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 01.04.2025-100002274 від 01 квітня 2025 року у розмірі 10 449 гривень 09 копійок. Посилається на те, що 01 квітня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 01.04.2025-100002274 , відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3000 гривень строком на 140 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача, натомість відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення із цим позовом за [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 8603 гривень, 17 копійок яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000, 00 грн , процентів у розмірі 3780,00 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 353,17 грн та неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 1 470 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Звертає увагу суду на те, що відповідачем у справі було здійснено часткова сплата по кредитному договору на суму 696,83 грн 15.04.2025 року при розрахунку заборгованості було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Посилаючись на умови договору, та норми вітчизняного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 01.04.2025-100002274 від 01 квітня 2025 року у загальному розмірі 8603 гривень 17 копійок, а також судовий збір в сумі 2 662 грн. 40 коп. Крім того, представник позивача просив справу слухати без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 02.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від неї не надходило. Про розгляд справи повідомлялася судовими повістками за зареєстрованим місцем проживання, рекомендовані поштові відправлення повернулися за зворотною адресою до суду з відміткою поштового зв`язку «адресат відсутній». Відповідно до приписів п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, зокрема про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не направила відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідачки, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що кредитний договір від 01 квітня 2025 року за № 01.04.2025-1000002274 та заявку, яка є його невід`ємною частиною, між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] підписано останньою одноразовим ідентифікатором Е397, який було надіслано на номер відповідача [NUMBER] . У договорі зазначені всі дані про особу [PERSON] необхідні для її ідентифікації: реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, офіційно зареєстроване місце проживання, номер мобільного телефону. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, після чого позикодавець надіслав за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону [NUMBER] (міститься в реквізитах договору) одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору та заявки, яка є його невід`ємною частиною. З урахуванням викладеного, суд вважає що кредитний договір є укладеним, оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин відповідно до Закону № 675-VIII вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження № 61-6066 св 23). Відповідно до пункту 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2 договору визначено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Умови договору встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. З заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору № 01.04.2025-1000002274 вбачається, що позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 01 квітня 2025 року, сума кредиту 3 000 гривень; строк, на який надається кредит - 140 дні з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 18 серпня 2025 року; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - "Комісія", економічна сутність - плата за надання Кредиту) - 20% від суми Кредиту та дорівнює 600 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. Протягом строку дії договору тарифи та комісія (ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.93% (денна процентна ставка) = (3668.14 / 3000)/ 140 * 100%. Проценти (економічна сутність - плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Неустойка: 30 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.. Факт перерахування [PERSON] кредитних коштів підтверджено листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. № 1-2201 від 22 січня 2026 року, з якого вбачається, що 01 квітня 2025 року о 17:18 годин перераховано кошти на платіжну карту клієнта № [NUMBER] на суму 3000 гривень, номер транзакції в системі iPay.ua 697870235, призначення платежу: видача за договором кредиту № 01.04.2025-100002274. Внаслідок невиконання умов договору відповідачкою, утворилася заборгованість, яка відповідно до довідки-розрахунку становить 3000, 00 грн , процентів у розмірі 3780,00 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 353,17 грн та неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 1 470 гривень Проценти по кредиту нараховані за період з 01 квітня 2025 року по 18 серпня 2025 року. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII (далі - Закон № 675-VIII) Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону № 675-VIII визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Що стосується нарахування ТОВ «Споживчий центр» комісії за надання кредиту та його обслуговування, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Разом з цим, суд приходить до висновку про неправомірність включення ТОВ «Споживчий центр» до загальної суми заборгованості за кредитним договором неустойки у сумі 1 470 гривень, нарахованої відповідно до умов пункту 15 заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору № 01.04.2025-10002274, оскільки відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З урахуванням вищевикладеного, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 01 квітня 2025 року складає 7133 гривень, 17 копійок з яких: 3 000 гривень 00 копійок - тіло кредиту; 3780 гривень 00 копійок - проценти за користування кредитом, комісія - 353 гривень 17 копійок. За таких обставин, суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2027,48 грн (2662,40 грн х 7 133,17 грн : 8603,17 грн).

Outcome: partial