Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

І. Зміст спору [PERSON] через свого представника адвоката Білецьку І.М. звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що він (позивач [PERSON] ) є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Місцем відкриття спадщини [PERSON] є: [ADDRESS] . Після його смерті спадщина відкрилась за законом. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і право на земельну частку (пай) розміром 3, 61 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративно-територіальних межах Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області. Наявність спадкового майна підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку пай серії ВЛ № 0099800. [PERSON] є єдиним спадкоємцем цієї спадщини за законом першої черги, однак, у встановлений законодавством строк, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, позивач такої заяви до нотаріуса не подав, так як вважав, що фактично прийняв спадщину. Разом з тим, не знав про порядок та строки спадкування. Позивач зі своїм батьком мав хороші теплі стосунки, а несподівана смерть останнього дуже вплинула на психологічний стан позивача, в результаті чого значний проміжок часу він знаходився у пригніченому стані. Крім цього, позивач стверджує, що в кінці вересня 2009 року він звертався до Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області з метою подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, однак в конторі був архівний день і він не зміг належним чином реалізувати свої спадкові права. На думку позивача, всі ці обставини в сукупності пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій, а саме подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом/заповітом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні. Спадкова справа щодо майна померлого заведена не була. Такі обставини змусили позивача звернутись до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. З огляду на наведене, представник просить суд ухвалити рішення, яким визначити позивачу додатковий двомісячний строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті батька. ІІ. Позиція учасників справи У судове засідання належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи всі учасники справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Правонаступник позивача [PERSON] [PERSON] та його представник адвокат Білецька І. М. в судове засідання не з`явилися. 24.03.2026 від його представника адвоката Білецької І. М. надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі [PERSON] , позовні вимоги підтримує повністю, судові витрати позивач залишає за собою. 24.03.2026 надійшла заява від сільського голови Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області Касянчук О. про здійснення розгляду справи без участі представника сільської ради та відсутність заперечень щодо задоволення позову [PERSON] до Литовезької сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 27.06.2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк для подання заперечення, дня отримання таких. Витребувано з Іваничівської державної нотаріальної контори Інформаційні довідку зі Спадкового реєстру щодо спадкодавця. Ухвалою суду від 17.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 26.08.2025 судове засідання відкладено на 28.09.2025 у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача адвоката Білецької І. М. про відкладення (перенесення) розгляду справи зважаючи на те, що станом на 25.08.2025 з`ясовано, що позивач [PERSON] проходив військову службу та загинув під час бойових дій. Дата смерті невідома. Ухвалою суду від 25.09.2025 заяву представника позивача адвоката Білецької І.М. про закриття провадження у справі повернуто особі, яка її подала без розгляду. Заяву представника позивача адвоката Білецької І.М. про зупинення провадження у цивільній справі № 156/755/25 задоволено та зупинено провадження у цивільній справі № 156/755/25 за позовом [PERSON] до Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, до залучення до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2026 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 04.03.2026 залучено до участі в даній справі як позивача правонаступника позивача [PERSON] , який помер, - його сина [PERSON] , що прийняв спадщину після його смерті. У судове засідання, призначене на 24.03.2026 року належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи не з`явилися. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Сторони скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Обставини справи, встановлені судом З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер (а.с.8). Місцем відкриття спадщини [PERSON] є: [ADDRESS] (а.с.9). Часом відкриття спадщини [PERSON] є день його смерті [INFO] . До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і право на земельну частку (пай) розміром 3, 61 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративно-територіальних межах Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку пай серії ВЛ № 0099800 (а.с.10). Заповіт від імені [PERSON] Заставненською сільською радою не посвідчувався. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа на ім`я [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася. Заповіти/спадкові договори від імені спадкодавця у Спадковому реєстрі відсутні. (а.с.20-21). 30.05.2025 року Іваничівською державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку із тим, що позивач у, визначений ст. 1270 ЦК України, строк заяву про прийняття спадщини не подав і за однією адресою разом із спадкодавцем зареєстрований не був; позивачу запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.11). В свою чергу, позивач [PERSON] бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті батька у шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, у тому числі через непоінформованість щодо порядку і строків спадкування. У зв`язку із такими обставинами, позивач [PERSON] змушений звернутися до суду з цією позовною заявою. В ході розгляду справи, [INFO] позивач [PERSON] помер у віці [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 23.02.2026 року до суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи. З дослідженої копії спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті позивача [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини, є його син [PERSON] . [PERSON] , як спадкоємець за законом не оформив спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що пропустив строк для її прийняття. Відповідач не заперечує щодо задоволення позову. V. Застосоване судом законодавство В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81 ЦПК). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК). Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статею 608 цього Кодексу. Процесуальне правонаступництво у спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ґрунтується також на нормах статті 1276 ЦК України, згідно з якою якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). З указаного вбачається, що право на спадкування не відноситься до тих прав, які в силу статті 1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов`язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах. У частині першій статті 248 ЦК України визначено, що у разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків. VІ. Висновки суду Беручи до уваги причини пропущення позивачем строку для прийняття спадщини, зокрема, необізнаність щодо порядку і строків прийняття спадщини, суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, адже пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Однак, [INFO] , тобто під час розгляду справи, позивач [PERSON] помер, на день смерті він заяву про прийняття спадщини після смерті батька протягом встановленого законом шестимісячного строку до нотаріуса не подав, рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не отримав. В позовній заяві позивач просив суд визначити додатковий строк на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 3, 61 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративно-територіальних межах Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Тому вбачається, що право на спадкування не відноситься до тих прав, які в силу ст. 1219 ЦК України, є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов`язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року в справі № 523/17848/16-ц. З урахуванням зазначених обставин та беручи до уваги, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, і така позиція відповідача не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] немає, суд дійшов висновку про можливість визнання причин пропуску [PERSON] строку прийняття спадщини поважними і визначення правонаступнику позивача [PERSON] додаткового строку тривалістю два місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання ним заяви нотаріусу про прийняття спадщини. VІІ. Судові витрати Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

Outcome: approved