Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

У лютому 2026 року позивач ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 27214,39 грн. Зазначають, що 21.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір № 2039760 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору відповідачу надано кредит в розмірі 5200 грн., стандартною процентною ставкою - 1 % в день, строком на 348 днів. Вказує, що первісний кредитор в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, на надав позичальнику кредитні кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку останній вказав при оформленні кредиту, однак, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 30.09.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-39/25, відповідно до умов ТОВ «Селфі Кредит» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до боржників, визначеними в реєстрі боржників. За даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Селфі Кредит» за договором № 2039760. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» за договором № 2039760 від 21.01.2025 року станом на дату подачі позову, складає 27214,39 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 5199,99 грн.; заборгованість за відсотками 11614,40 грн.; пеня 10400,00 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2039760 від 21.01.2025 року в сумі 27214,39 грн., та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 17.02.2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про можливість розгляду справи без участі його представника та ухвалення заочного рішення. Відповідача в судове засідання не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи в суді був повідомлений належним чином. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір № 2039760. про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 5200 грн., строком на 348 днів, стандартною процентною ставкою - 1 % в день. Відповідно до п. 1.1. Договору Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту,сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки,передбачені договором. Із матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою ТОВ «Пейтек» про перерахування коштів відповідачу [PERSON] 21.01.2025 року в розмірі 4600,00 грн. та 22.01.2025 600,00 грн., загальна сума 5200,00 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, не вносила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. 30.09.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-39/25, відповідно до умов ТОВ «Селфі Кредит» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до боржників, визначеними в реєстрі боржників. За даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Селфі Кредит» за договором № 2039760. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-39/25 від 30.09.2025 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2039760. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5199,99 грн.; заборгованість за відсотками 11614,40 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується нарахування позивачем пені в розмірі 10400,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IXта набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено пеню за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 2039760 в розмірі 10 400 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] , на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1 644,96 грн. (16814,39/27214,39*2662,40) пропорційно частині задоволених вимог.

Outcome: partial