Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

27 січня 2026 року до суду надійшла позовна заява ПрАТ "СК "Еталон" до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. Позивач ПрАТ "СК "Еталон" посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що 11 березня 2023 року близько 16:58 годин [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем "Daewoo Lanos", реєстраційний номер [NUMBER] , здійснюючи рух зі швидкістю від 103,6 до 108 км/год (що явно перевищує дозволену в межах населеного пункту швидкість) у власній смузі руху на вулиці Шевченка в с.Стара Гута Смотрицької СТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області зі сторони с.Балинівка Смотрицької СТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької в напрямку с.Рудка Смотрицької СТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької, порушив вимоги п.п.2.3 (б), 2.9 (а), 12.4, 12.9 (б), 12.3 Правил дорожнього руху, оскільки маючи належну оглядовість та видимість проїжджої частини вулиці, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода [PERSON] , яка переходила проїжджу частину на вулиці Шевченка, поблизу домоволодіння № 13 з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля [PERSON] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалась, продовжив рух прямо та не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки пішоходу [PERSON] , не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля до зупинки цього транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд передньою правою частиною вказаного автомобіля на потерпілу [PERSON] , у зв`язку з чим остання впала на капот транспортного засобу та вдарилась головою об праву стійку автомобіля, після чого впала на асфальтобетонне покриття отримавши тілесні ушкодження, від яких того ж дня померла в реанімаційному відділенні КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня". За даним фактом відповідач [PERSON] був засуджений вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2023 року за ч.3 ст.286-1 КК України. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Daewoo Lanos", реєстраційний номер [NUMBER] ,була застрахована в ПрАТ "СК "Еталон" полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-213342833 від 13 лютого 2023 року. У зв`язку з настанням страхової події - смерті [PERSON] , позивач ПрАТ "СК "Еталон" виплатив сину загиблої [PERSON] страхове відшкодування в сумі 51300,00 грн. На підставі викладеного позивач ПрАТ "СК "Еталон" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь в порядку регресу виплачене страхове відшкодування в сумі 51300,00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3328,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18000,00 грн. 29 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. В судове засідання представник позивача ПрАТ "СК "Еталон" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - позивач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, відзиву на позовну заяву не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позовна вимога про стягнення виплаченого страхового відшкодування. 11 березня 2023 року близько 16:58 годин [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем "Daewoo Lanos", реєстраційний номер [NUMBER] , здійснюючи рух зі швидкістю від 103,6 до 108 км/год (що явно перевищує дозволену в межах населеного пункту швидкість) у власній смузі руху на вулиці Шевченка в с.Стара Гута Смотрицької СТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області зі сторони с.Балинівка Смотрицької СТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької в напрямку с.Рудка Смотрицької СТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької, порушив вимоги п.п.2.3 (б), 2.9 (а), 12.4, 12.9 (б), 12.3 Правил дорожнього руху, оскільки маючи належну оглядовість та видимість проїжджої частини вулиці, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода [PERSON] , яка переходила проїжджу частину на вулиці Шевченка, поблизу домоволодіння № 13 з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля [PERSON] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалась, продовжив рух прямо та не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки пішоходу [PERSON] , не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля до зупинки цього транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд передньою правою частиною вказаного автомобіля на потерпілу [PERSON] , у зв`язку з чим остання впала на капот транспортного засобу та вдарилась головою об праву стійку автомобіля, після чого впала на асфальтобетонне покриття отримавши тілесні ушкодження, від яких того ж дня померла в реанімаційному відділенні КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня". За даним фактом вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2023 року (кримінальне провадження № 12023242000000388, справа № 674/707/23, провадження № 1-кп/674/89/23) відповідач [PERSON] був засуджений за ч.3 ст.286-1 КК України - "порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого". 26 вересня 2023 року вирок суду набрав законної сили. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем "Daewoo Lanos", реєстраційний номер [NUMBER] ,вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинула пішохід [PERSON] . В судовому засіданні достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] правомірно володів автомобілем "Daewoo Lanos", реєстраційний номер [NUMBER] . В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які б звільняли відповідача [PERSON] від обов`язку відшкодувати шкоду. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України ш кода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Daewoo Lanos", реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ "СК "Еталон" договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 лютого 2023 року № ЕР-213342833. Строк дії договору з 15 лютого 2023 року по 14 лютого 2024 року. У зв`язку з настанням страхової події (дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настала смерть [PERSON] ), у страховика ПрАТ "СК "Еталон" настала цивільно-правова відповідальність відшкодувати сину потерпілої [PERSON] шкоду, заподіяну смертю потерпілої. 08 жовтня 2024 року позивач ПрАТ "СК "Еталон" виплатив [PERSON] страхове відшкодування в сумі 51300,00 грн. (витрати на встановлення надгробного пам`ятника) - платіжна інструкція № 3078 від 08 жовтня 2024 року. Згідно п.69 ч.1 ст.1 Закону України "Про страхування" страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону. Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Згідно п.5 ч.1 ст.20 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди життю та здоров`ю потерпілої фізичної особи здійснюється страхова (регламентна) виплата у зв`язку з смертю потерпілої фізичної особи. Згідно ч.1 ст.25 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" с трахова (регламентна) виплата у зв`язку із смертю потерпілої фізичної особи здійснюється, якщо смерть потерпілої фізичної особи настала протягом одного року з дня дорожньо-транспортної пригоди та є прямим її наслідком. Згідно пп."а" п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" с траховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо: така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 11 березня 2023 року відповідач [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду, керуючи забезпеченим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ПрАТ "СК "Еталон", як страховик, який здійснив виплату страхового відшкодування, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння, повернення виплаченого страхового відшкодування в сумі 51300,00 грн. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ "СК "Еталон" в порядку регресу виплачене страхове відшкодування в сумі 51300,00 грн. Відшкодування судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено: 40. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. 41. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. 42. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. 43. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). 44. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 45. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. 46. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 47. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. В постановах Верховного Суду від 24 вересня 2020 року в справі № 904/3583/19 та від 13 березня 2025 року в справі № 275/150/22 зазначено: у розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Суд враховує, що від відповідача [PERSON] в порядку, визначеному ч.5, ч.6 ст.137 ЦПК України, не надходило заяв чи клопотань з відповідним обґрунтуванням щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, внаслідок їх неспівмірності. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ "СК "Еталон" понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3328,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18000,00 грн.

Outcome: approved