Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Семенова О.Г., 13.02.2026 звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки яка проживає з нею, у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 24.06.1999 уклала шлюб із відповідачем, від шлюбу є дочка [PERSON] , [INFO] . Мати разом з донькою виїхали до США і там проживають станом на дату звернення з позовом, батько добросовісно аліменти не сплачує, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Ухвалою від 17.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17.03.2026. Позивачка та представник у судове засідання не прибули, 14.03.2026 представник подала заяву про розгляд без участі, позовна заява містить прохання про розгляд справи без участі. Відповідач до суду не з`явився, натомість 13.03.2026 через канцелярію суду подав заяву у якій проти позову не заперечував та просив провести розгляд справи без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідив матеріали справи, оцінив їх у сукупності та взаємозв`язку і встановив такі обставини. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24.06.1999 вбачається, що такий між сторонами зареєстрований 24.06.1999 Відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородської міської ради Закарпатської області України, актовий запис № 268, при цьому дружина змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.02.2023. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, ч. 9 т. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому, на підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 13.02.2026. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Питання стягнення судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку із задоволенням позову стягнути судовий збір у розмірі 1 331,20 грн, від сплати якого позивачка звільнена, із відповідача на користь держави.

Outcome: approved