Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

22 грудня 2025 року представник заявника звернувся до суду в інтересах [PERSON] з заявою про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Світловодська Кіровоградської області, стрільця-санітара 1-го механізованого відділення бойової машини 2-го механізованого взводу 1-ої механізованої роти військової частини [NUMBER] , який зник безвісти в районі населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Датою смерті [PERSON] вважати [INFO] , місце смерті - село Богданівка, Бахмутський район, Донецька область, Україна. Заява обґрунтована тим, що заявник є дружиною [PERSON] , [INFO] . З 14 січня 2023 року [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] у військовому званні солдата. У періоди з 14 січня 2023 року по 25 січня 2023 року та з 16 березня 2023 року по 18 квітня 2023 року він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на території Донецької області. [INFO] солдат [PERSON] зник безвісти поблизу населеного пункту Часів Яр Донецької області під час виконання бойового завдання. Як зазначено в акті службового розслідування, затвердженому 11 травня 2023 року командиром військової частини [NUMBER] , відповідно до рапорту заступника командира 1-го механізованої роти з морально-психологічного забезпечення лейтенанта [PERSON] , 17 квітня 2023 року після бойового зіткнення з противником поблизу населеного пункту Часів Яр Донецької області встановлено відсутність військовослужбовця [PERSON] . Пошукові заходи результатів не дали, на радіо- на мобільний зв`язок він не виходив. На позиціях військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту - бронежилеті та касці. Відповідно до сповіщення сім`ї № 1/6/3927 від 26 квітня 2023 року, солдат [PERSON] зник безвісти 17 квітня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області. 26 квітня 2023 року Броварським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за фактом безвісного зникнення солдата [PERSON] в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 12023111130001334. Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, [PERSON] зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій). Враховуючи викладене, заявник змушена звернутися до суду із даною заявою з метою оголошення свого чоловіка померлим та подальшої реалізації прав як члена сім`ї загиблого Захисника України. (а.с. 1-9) Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду на 08 січня 2026 року. (а.с. 38-39) 24 грудня 2025 року від представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України, надійшли письмові пояснення, у яких просить суд врахувати подані пояснення при вирішенні справи і прийняти законне та обґрунтоване рішення. Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Крім того, при розгляді справи просить врахувати правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22, у тому числі щодо початку відліку строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою. Крім того, просить суд витребувати у відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану відомості (повні витяги щодо цих відомостей) про наявність актових записів про дружину, дітей, батьків [PERSON] , [INFO] , та у випадку їх наявності залучити до участі у справі в якості заінтересованих осіб. (а.с. 48-58) Ухвалою суду від 08 січня 2026 року задоволено клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про витребування доказів. Витребувано від Світловодського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості (повні витяги щодо цих відомостей) про наявність актових записів про дружину, дітей, батьків [PERSON] , [INFO] . (а.с. 68-70) 16 січня 2026 року від представника заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] , яка є правонаступником військової частини [NUMBER] , надійшли письмові пояснення, у яких просить суд відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] . Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями або збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, а з урахуванням конкретних обставин справи - не раніше спливу шести місяців від дня їх завершення. Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, вказує, що шестимісячний строк у таких справах обчислюється від дня закінчення активних бойових дій на території ймовірної загибелі особи. Звертає увагу, що станом на час розгляду справи активні бойові дії на відповідній території не завершені, а тому відлік строків, передбачених ч. 2 ст. 46 ЦК України, не розпочався. У зв`язку з цим військова частина [NUMBER] вважає звернення заявника до суду передчасним та просить відмовити у задоволенні заяви про оголошення [PERSON] померлим. (а.с. 77-83) Судовий розгляд, призначений на 11 лютого 2026 року, відкладено до 16 березня 2026 року за клопотанням представника заявника. (а.с. 99) 12 лютого 2026 року Світловодський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надано відповідні докази на виконання ухвали суду від 08 січня 2026 року. (а.с. 101-102) Заявник та представник заявника в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання по справі повідомлений належним чином в установленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. (а.с. 107) Представник військової частини [NUMBER] у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання по справі повідомлений належним чином в установленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. (а.с. 108) Представник Світловодського ВДРАЦС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального УМЮ (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання по справі повідомлений належним чином в установленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. (а.с. 109) Суд, заслухавши заявника та представника заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи та її вирішення по суті, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 09 січня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] ". (а.с. 14) Відповідно до Витягу з Наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 14 від 14 січня 2023 року, солдата [PERSON] , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини [NUMBER] , для подальшого проходження служби в місце дислокації військової частини [NUMBER] [ADDRESS] , з 14 січня 2023 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, що також підтверджується довідкою № 3808 від 04 липня 2023 року, виданою військової частиною [NUMBER] . (а.с. 15, 16) Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 04 липня 2023 року № 3809 встановлено, що солдат [PERSON] дійсно брав участь у період з 14 січня 2023 року по 25 січня 2023 року та з 16 березня 2023 року по 18 квітня 2023 року у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Донецькій області проти України, перебуваючи в м. Бахмут Донецької області та м. Костянтинівка Донецької області. (а.с. 17) З доповіді за фактом безвісного зникнення військовослужбовців військової частини [NUMBER] під час виконання бойового завдання № 1848 від 17 квітня 2023 року встановлено, що 17 квітня 2023 року заступник командира 1-ої механізованої роти з морально-психологічного забезпечення військової частини [NUMBER] лейтенант [PERSON] доповів рапортом, що 17 квітня 2023 року поблизу населеного пункту Часів Яр Донецької області після бойового зіткнення з противником встановлено, що відсутні військовослужбовці військової частини [NUMBER] , а саме: молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] . Пошукові заходи результатів не дали, на радіо- та мобільний зв`язок не виходив. На позиціях перебував в засобах індивідуального захисту: бронежилеті та касці. Зброя, закріплена за військовослужбовцем, відсутня. (а.с. 18-19) Відповідно до копії акту службового розслідування по факту безвісного зникнення 17 квітня 2023 року молодшого сержанта [PERSON] , солдата [PERSON] , солдата [PERSON] , солдата [PERSON] , [INFO] північніше населеного пункту Бахмут, а саме на околицях населеного пункту Богданівка, під час виконання бойових завдань в яких приймала участь 1 механізована рота військової частини [NUMBER] , в районі відповідальності військової частини [NUMBER] , в результаті бойового зіткнення з противником зникли безвісти молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] , солдата [PERSON] . У зв`язку з наступальними діями противника та відновлення артилерійського обстрілу позиції проводити пошуки військовослужбовців змоги не було. Проводити пошуки військовослужбовців на позиціях немає змоги, так як вона зайнята збройними силами рф. Зв`язок з даними військовослужбовцями відсутній, місце їх знаходження є невідомим. (а.с. 20-29) Згідно із сповіщення сім`ї № 1/6/3927 від 26 квітня 2023 року, стрілець-санітар 1-го механізованого відділення бойової машини 2-го механізованого взводу 1-ої механізованої роти військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 17 квітня 2023 року після бойового зіткнення з переважаючими силами противника поблизу населеного пункту Часів Яр Донецької області. (а.с. 31) З копії витягу з ЄРДР за № 12023111130001334 встановлено, що 26 квітня 2023 року внесено відомості за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісного зникнення з 17 квітня 2023 року солдата [NUMBER] окремої механізованої бригади (ВЧ [NUMBER] ) [PERSON] , [INFO] , який, перебуваючи у складі групи, видвинувся на бойове завдання у район м. Бахмут Донецької області. Під час виконання бойового завдання, приблизно 17 квітня 2023 року [PERSON] зник безвісти. (а.с. 30) Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20250813-2173 від 13 серпня 2025 року, [PERSON] зник на території бойових дій. (а.с. 13) Згідно із інформацією, наданою на запит суду Світловодським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, проведеною перевіркою за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виявлено: актовий запис № 168 від 12 березня 1988 року про народження [PERSON] ; актовий запис № 6 від 16 вересня 2011 року про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] в якому наявна відмітка: рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області про розірвання шлюбу від 23 квітня 2019 року, справа № 359/1420/19; актовий запис № 3 від 09 січня 2023 року про реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] ; актовий запис № 15 від 22 червня 2014 року про народження доньки [PERSON] - [PERSON] ; актовий запис № 51 від 30 березня 2023 року про народження доньки [PERSON] - [PERSON] . (а.с. 103-104) При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено розгляд справ про визнання особи померлою в окремому провадженні. Згідно із ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців від настання обставин, які загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). При цьому, стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи. Як роз`яснено в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Згідно із постановою Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23, початок перебігу шестимісячного строку, визначеного ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою пов`язується не з днем закінчення воєнних дій, а з днем настання конкретних обставин, які стали підставою для застосування судом шестимісячного строку. За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності. У постанові від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість (п. 81). Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309) (п. 82). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території (п. 83). Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України (п. 84). Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності (п. 85). Україна є соціальною, правовою державою (стаття 1); людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3 Конституції України) (п. 86). В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України). Цей принцип є однією з основних засад цивільного судочинства (пункт 1 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 129 Конституції України, частина перша статті 10 ЦПК України), на якому має бути засноване судове рішення (частина перша статті 263 ЦПК України) (п. 87). Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності. Він вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності (п. 88). Згідно з принципом правової визначеності відрахування шестимісячного строку від дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій території України не забезпечувало б достатньої передбачуваності та сталості правових відносин. В умовах триваючої збройної агресії рф проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо. На час прийняття цієї постанови російсько-українська війна все ще триває, що посилює правову невизначеність і може ускладнювати ефективне застосування закону та забезпечення захисту прав осіб, які постраждали внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту та у яких, у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи, виникають певні цивільні права та правомірні інтереси (п. 92). Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2014 року № 15-рп/2004, одним із проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим його культурним рівнем. Справедливість є однією з основних засад права та є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо (п. 93). Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди (п. 94). Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України (п. 95). Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України (п. 96). Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п. 97). Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом (п. 98). Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій (п. 99). У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності (п. 100). Абзацом 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1364 від 06 грудня 2022 року "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" визначено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Наказ № 309 від 22 грудня 2022 року "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28 лютого 2025 року. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року № 376 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ", активні бойові дії у с. Богданівка Часовоярської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області розпочалися 24 лютого 2022 року та закінчилися 20 липня 2024 року. Тобто, саме від 20 липня 2024 року, на переконання суду, слід відраховувати шестимісячний строк для оголошення [PERSON] померлим, оскільки саме 20 липня 2024 року офіційно визнано днем припинення активних бойових дій у с. Богданівка Часовоярської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, в якому відбулося зникнення безвісти [PERSON] під час виконання бойового завдання. Враховуючи, що станом на час розгляду справи з 20 липня 2024 року (дати закінчення активних бойових дій в населеному пункті Богданівка) минуло більше шести місяців, а також те, що [PERSON] зник безвісти саме у зв`язку з воєнними діями, суд дійшов висновку, що матеріали справи підтверджують наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим [INFO] . Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 (провадження № 61-15733св23), від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23 (провадження № 61-16074св23). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved