Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 15 квітня 2024 року між ТОВ "КРЕДИТ ТУ Ю" і [PERSON] укладено кредитний договір №20240415752330. Відповідно до п. 1.1, 2.1 кредитного договору позивач зобов`язався надати відповідачу грошові кошти у сумі 30000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок/платіжну карту позичальника, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та сплатити інші платежі, передбачені договором, з кінцевим терміном повернення до 14.04.2026 року включно. Загальний розмір кредиту за цим договором складає 37500 коп. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. Пунктом 1.3 Кредитного договору визначено, що розмір процентної ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом 25 % в день; з другого дня користування кредитом до кінця строку на який надається кредит 0,195 % в день. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 30000 грн. (з урахуванням авансових процентів). Умовами кредитного договору встановлено, що загальна вартість кредиту для Відповідача на дату укладення Договору становить 37500 грн. 00 коп. (п. 1.1. Кредитного договору). Відповідач користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення кредиту, однак належним чином своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором не виконав, допустив прострочення виконання зобов`язання. Заборгованість за кредитом становить 64449 грн. 04 коп., з яких: 35140 грн. 73 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту, 19906 грн. 12 коп. - заборгованість за відсотками, 9402 грн. 19 коп.- штрафні санкції. Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 64449 грн. 04 коп. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що 15 квітня 2024 року [PERSON] підписав заяву-приєднання та кредитний договір №20240415752330, згідно якого отримав кредит у сумі 30000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом зарахування на його картковий рахунок та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, сплатити інші платежі передбачені договором у строк до 14.04.2026. Цільове призначення кредиту на споживчі потреби (п.1.2 кредитного договору). Розмір процентної ставки за кредитом за перший день користування складає 25 % в день, із другого дня користування кредитом (включно) до кінця строку, на який надається кредит - 0,195 % (п.1.3 кредитного договору). На підставі п. 1.4 кредитного договору позичальник зобов`язався погашати кредит, нараховані проценти згідно графіку платежів, із здійсненням останнього платежу 14.04.2026. Виконання зобов`язань за кредитним договором ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» підтверджується платіжною інструкцією № 945487 від 15.04.2024, відповідно до якої кредитодавець надав [PERSON] кредитні кошти згідно договору №20240415752330 від 15.04.2024 у розмірі 30000 грн. 00 коп. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики. Відповідач користувався кредитними коштами, частково сплачував проценти за користування кредитом, погашав заборгованість по кредиту, що підтверджується випискою по фінансовому кредитному договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору, зокрема 19.05.2024 року 2 970,00 грн.; 25.06.2024 року 2 970,00 грн.; 15.07.2024 року 2 970,00 грн.; 04.11.2024 року 2 950,00 грн.; 28.01.2025 року 2 970,00 грн. У встановлений договором строк відповідач не виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, порушив порядок та строки погашення кредиту. Внаслідок чого на день подання позовної заяви 05.02.2026 утворилася заборгованість за кредитом у сумі 64449 грн. 04 коп., з яких: 35140 грн. 73 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 19906 грн. 12 коп. - заборгованість за відсотками, 9402 грн. 19 коп.- заборгованість за штрафом, що підтверджується наданою суду випискою заборгованості. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Крім того, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Із виписки по фінансовому кредиту вбачається, що позивачем нараховано штраф за неналежне виконання договору відповідачем за період із 15.04.2024 по 15.04.2026 у сумі 9402 грн. 19 коп. Враховуючи викладене, суд вважає за вірне відмовити позивачу у стягненні з відповідача штрафу 9402 грн. 19 коп., оскільки заявлені в цій частині позовні вимоги не відповідають вимогам закону. Таким чином встановлено, що позичальник [PERSON] взяті не себе зобов`язання за кредитним договором №20240415752330 від 15.04.2024 належним чином не виконав, у передбачений в договорі строк суму позики 30000 грн. 00 коп. та нараховані проценти за користування позикою 19606 грн. 12 коп. не повернув, внаслідок чого станом на 05.02.2026 року виникла заборгованість у сумі 49906 грн. 12 коп. Доказів пртилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом, а також наданого позивачем розрахунку заборгованості за процентами. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Відповідно до ч.1 ст.1048, та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 49906 грн. 12 коп. заборгованості за кредитом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд наводить наступний розрахунок (49906,12 х 100) : 64449,04 = 77,43%, тобто позов задоволено на 77,43 %. Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 2662 грн. 40 коп. х 77,43% = 2061,49 грн., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2061 грн.49 коп. судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial