Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог зазначено, що 14.09.2018 р. між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2020524862, відповідно до якого банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі визначені кредитним договором. 11.12.2020 р. між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено Договір факторингу № 11/2/20 відповідно до якого первісний кредитор АТ "ОТП Банк" передало ТОВ "Діджи Фінанс" за плату належні йому права вимоги до боржників. 11.12.2020 р. між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» було укладено Договір факторингу № 437/ФК-20 відповідно до якого ТОВ "Діджи Фінанс" передало ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.28-31). 12.04.2021 р. між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 12/4/21 відповідно до якого ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» передало ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників. Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021 р., № 12/4/21 ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 7 458.94 грн. за кредитним договором № 2020524862 від 14.09.2018 р., яка складається з тіла кредиту 5500 грн., заборгованість по відсотках 1958.94 грн. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Тому позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором №2020524862 від 14.09.2018 р. у розмірі 7 458.94 грн., а також судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07.01.2026 р. було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.75-76). У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві [PERSON] просила розглянути справу без участі представника, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.2-13). Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про місце, день та час слухання справи була повідомленою належним чином згідно з порядком, встановленим ст. 128 ЦПК України (а.с. 84-86, 92-93, 130-131). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзиву на позов не подавала. 23 березня 2023 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 вересня 2018 р. між [PERSON] та Акціонерним товариством «ОТП Банк» підписано Кредитний договір № 2020524862 (а.с.14). Згідно вказаного Кредитного договору загальний розмір кредиту становить 8 754.12 грн., фіксована процентна ставка 0,01% В п.2 анкети-заяви про надання банківських послуг зазначено, що попередньо ознайомившись зі всіма умовами наданих банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положенням договорів та усіх податків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», [PERSON] бажає оформити поточний картковий рахунок та отримати електронний платіжний засіб. В.п.1 заяви-анкети про надання банківських послуг зазначено номер карткового [NUMBER] , умови обслуговування кредитної лінії. Заява анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування платіжних платжіних карток та інформаційного листа, тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банку. Відповідачка була ознайомлена з умовами кредитування, згоду на укладення договору про надання кредиту особисто засвідчила своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору. Згідно інформації АТ «ОТП Банк» від 14.01.2026 р. між клієнтом [PERSON] та Банком АТ «ОТП Банк» укладено Договір № 2020524862_CARD від 14.09.2018 р. та відкрито картковий рахунок [NUMBER] (а.с.115). Із наданої виписки із особового рахунку [PERSON] вбачається, що відповідачка користувалась грошовими коштами АТ «ОТП Банк» (а.с.116-125). 11.12.2020 р. між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено Договір факторингу № 11/2/20 відповідно до якого первісний кредитор АТ "ОТП Банк" передало ТОВ "Діджи Фінанс" за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.19-23). Відповідно до п. 6.1 Договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості. Згідно Акту приймання-передачі реєстру боржників від 11.12.2020 р. ТОВ "Діджи Фінанс" прийняв реєстр боржників (а.с.25). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 7 458.94 грн. за кредитним договором № 2020524862 від 14.09.2018 р., яка складається з тіла кредиту 5500 грн., заборгованості по відсотках 1958.94 грн. (а.с.27). 11.12.2020 р. між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» було укладено Договір факторингу № 437/ФК-20 відповідно до якого ТОВ "Діджи Фінанс" передало ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.28-31). Відповідно до п. 6.1 Договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості. Згідно Акту приймання-передачі реєстру боржників від 11.12.2020 р. ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» прийняв реєстр боржників (а.с.33). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 43/ФК-20 від 11.12.2020 р., № 437/ФК-20 набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 7 458.94 грн. за кредитним договором № 2020524862 від 14.09.2018 р., яка складається з тіла кредиту 5500 грн., заборгованість по відсотках 1958.94 грн. (а.с.32). 12.04.2021 р. між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 12/4/21 відповідно до якого ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» передало ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.38-41). Відповідно до п. 6.1 Договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості. Згідно Акту приймання-передачі реєстру боржників від 12.04.2021 р. ТОВ «Цикл Фінанс» прийняв реєстр боржників (а.с.45). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021 р., № 12/4/21 ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 7 458.94 грн. за кредитним договором № 2020524862 від 14.09.2018 р., яка складається з тіла кредиту 5500 грн., заборгованість по відсотках 1958.94 грн. (а.с.46). З розрахунку банку заборгованості за вищевказаним договором вбачається, що відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконує та має заборгованість за Договором № 2020524862 від 14.09.2018 р. у сумі 7 458.94 грн., яка складається з тіла кредиту 5500 грн., заборгованість по відсотках 1958.94 грн. (а.с. 126-128). Відповідачка порушила строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить виписка по особовому рахунку та розрахунок заборгованості. Відповідно до ст.525, 526, ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання у встановлені договором строки не виконувала, у зв`язку з чим має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за договором у сумі 7 458.94 грн. Контррозрахунок заборгованості за вищевказаним договором суду відповідачка не надала. Суд же розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України ) і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Що стосується укладених договорів факторингу, суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3 ст.1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. У ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ. Навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 50) підтверджує, що ТОВ «Цикл Фінанс» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Права вимоги за кредитним договором № 2020524862 від 14.09.2018 р., перейшло до ТОВ «Цикл Фінанс». Всупереч умовам кредитного договору № 2020524862 від 14.09.2018 р., відповідачка не виконала свого зобов`язання. Таким чином, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір № 2020524862 від 14.09.2018 р., за умовами якого відповідачка зобов`язалась прийняти грошові кошти, та повернути їх у визначений договорами строк, а також сплатити відповідні проценти та комісію у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику матеріали справи не містять. У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд зазначає таке. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000.00 грн. надано договір №43453613 про надання правової допомоги від 25.08.2025 р. (а.с.51-53); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А. необхідних для надання правничої (правової) допомоги (а.с.54); Акт № 2020524862 від 14.11.2025 р. про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (а.с.55); додаткова угода № 2020524862 від 14.11.2025 р. до Договору №43453613 про надання правової допомоги (а.с.56). Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, тому заявлена сума у 3 000 грн. є завищеною. Отже, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № С3-2443 від 05.12.2025 р. про сплату судового збору загальною сумою 2 422,40 грн. (а.с. 1). Враховуючи те, що позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених судових витрат в повному розмірі, яка становить 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved