Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

10 лютого 2026 року [PERSON] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] та фактично проживає за адресою [ADDRESS] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] та фактично проживає за адресою [ADDRESS] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 07 листопада 2009 року між сторонами укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис №329 від 07 листопада 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що було повторно видане 27 березня 2024 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №282 від 28 серпня 2018 року. Позивач зазначає, що сімейне життя сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, шлюб носить тільки формальний характер, спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відзиву на позовну заяву у встановлений строк відповідач не подав. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2026 року було відкрито провадження у справі. У судове засідання 13 березня 2026 року: - позивач не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, згідно якої просить розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. - відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подала заяву згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги задовольнити. На підставі ст.211 ЦПК України, враховуючи, що сторони у справі скористались своїм правом та подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд здійснює розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у суду матеріалів. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового засідання. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 07 листопада 2009 року між сторонами укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис №329 від 07 листопада 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що було повторно видане 27 березня 2024 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №282 від 28 серпня 2018 року. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, виходячи з їх належності та допустимості прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодекс. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розпаду сім`ї стали протилежні погляди на життя. У сім`ї кожен живе своїм життям. Відновлення стосунків суперечить їх інтересам. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що сімейне життя не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, шлюб носить тільки формальний характер. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved