Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №2913003 від 07 лютого 2022 року в розмірі 5558,46 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту 1743,49 гривень; - заборгованість за процентами 3814,97 гривень. Одночасно позивач просив стягнути із відповідачки понесені по справі судові витрати, що складаються із витрат: - по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень; - на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2913003, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. В свою чергу відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користуванням кредиту в терміни, що визначені договором. ТОВ «Лінеура Україна» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на вказану у договорі суму. Відповідачка зі свого боку умови кредитного договору не виконала. 13 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №ККЛУ-13092023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за кредитним договором №2913003 від 07 лютого 2022 року. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідачки. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2025 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, будь-яких заперечень проти такого порядку розгляду справи до суду не подавали. Відповідачка [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. При цьому відповідачкою подано заяву, в якій вона наголошувала на тому, що кредитними коштами позивача не користувалась. Суд, зясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 07 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2913003, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. В свою чергу відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користуванням кредиту в терміни, що визначені договором. ТОВ «Лінеура Україна» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на вказану у договорі суму. Відповідачка зі свого боку умови кредитного договору не виконала. 13 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №ККЛУ-13092023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за кредитним договором №2913003 від 07 лютого 2022 року. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідачки. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості заборгованість відповідачки [PERSON] за кредитним договором №2913003 від 07 лютого 2022 року становить 5558,46 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту 1743,49 гривень; - заборгованість за процентами 3814,97 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Проте за посиланнями позивача, позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував та не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими втратами відповідно до умов Договору. Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Суд погоджується з розрахунком заборгованості зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Таким чином судом встановлено, що відповідачкою було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне. За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 гривень, суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved