Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 10.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №10.03.2025-100001930,відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 28000 грн., строком на 98 днів, із сплатою процентної ставки у розмірі 1% з один день користування кредитом протягом первинного періоду, комісії в розмірі 15% від суми кредиту в розмірі 4200 грн., неустойки в розмірі 280 грн. Кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товару, на умовах його строковості, платності та поворотності. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав, надавши кредит позичальнику в розмірі 28000 грн. [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, здійснив часткову оплату на суму 5000 грн. від 15.05.2025 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 67090 грн., яка складається з: 23000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 25890 грн. відсотки, 4200 грн. комісія, 14000 грн. неустойка. [PERSON] електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення договору (оферти). Заявку на отримання кредиту підтверджено укладання договору та отримано на свій рахунок кошти в розмірі 28000 грн. та акцептовано умови договору. Посилається на норми ЦК України, Закон України «Про електронні довірчі послуги», Закон України «Про електрону комерцію». Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №10.03.2025-100001930 від 10.03.2025 року в розмірі 67090 грн., судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., справу розглядати без участі їх представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно анкети та додатку до анкети позичальника, пропозиції про укладання кредитного договору (оферта), заявки, паспорту споживчого кредиту, підтвердження кредитного договору №10.03.2025-100001930 від 10.03.2025року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» надало [PERSON] кредит в розмірі 28000 грн. безготівковим шляхом строком на 98 днів, із сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 1% за один день користування кредитом, комісії в розмірі 4200 грн., неустойки в розмірі 280 грн. за кожен день невиконання зобов`язання. Позичальник отримав кредит в розмірі 28000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування коштів 10.03.2025 року на номер платіжної картки, зобов`язався повернути кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені договором та додатками до нього. На підтвердження укладення договору №10.03.2025-100001930 від 10.03.2025року позивачем надано послідовність укладення даного договору, з якої слідує, що 10.03.2025року відповідачем введено дані по заяві, створено пропозиція про укладання кредитного договору (оферта), заявка, підтвердження кредитного договору, які позичальником підписано одноразовим ідентифікатором, який йому направлено товариством та підтверджено прийняття оферти, підписання та укладання договору. Відповідно до ст.205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Таким чином, між відповідачем та кредитором укладений кредитний договір, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, з умовами якого відповідач ознайомився та погодився. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки. Відповідно до ст.623 ЦК України, боржник який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно розрахунку заборгованості наведеної позивачем, відповідачем [PERSON] зобов`язання за кредитним договором виконувалися не належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 67090 грн., яка складається з: 23000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25890 грн. заборгованість за відсотками, 4200 грн. комісія, 14000 грн. неустойка. На думку суду наведений позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. В зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з позичальника неустойки в розмірі 14000 грн. нарахованої кредитором за прострочення виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів задоволенню не підлягають. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 53090 грн., з яких: 23000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25890 грн. заборгованість за процентами, 4200 грн. комісія. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволеної суми позову в розмірі 53090грн., сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1916 грн. 91 коп. (53090х 2422,40: 67090 грн.). Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial