Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 26.12.2025 [PERSON] звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом в якому просить встановити, що померлий [INFO] [PERSON] був її рідним дядьком по батьківській лінії та визначити додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті дядька. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] в смт.Черняхів Житомирської області помер її рідний дядько по лінії батька [PERSON] . На час своєї смерті [PERSON] проживав у будинку [ADDRESS] . В лютому 2009 року в будинку сталась пожежа і позивач вважала, що всі правовстановлюючі документи на житловий будинок в якому проживав [PERSON] були знищені пожаром. Однак, на початку осені 2025року позивач переглядала речі та документи, які залишились в будинку [PERSON] та виявила серед іншого договір дарування від 24.11.1964 року, свідоцтво про право на спадщину від 22.12.1989 року, технічний паспорт на будинок [ADDRESS] . Звернувшись до Черняхівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] , отримала відмову у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини та не підтвердженням родинних відносин із померлим. Позивач зазначає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із юридичною необізнаністю. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.12.2025 справа №293/1629/25 передана на розгляд судді Збаражському О.М. 29.12.2025 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Підготовче засідання призначено на 12.02.2026. За клопотання позивача витребувано інформацію щодо спадкової справи заведеної до майна [PERSON] 15.01.2026 Черняхівська державна нотаріальна контора надала витребувану інформацію. 12.02.2026 підготовче провадження закрито, судовий розгляд справи по суті призначений на 17.03.2026. 17.03.2026 в судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали просили його задовольнити в повному обсязі. Згідно заяви від 04.03.2026 відповідач просив розглянути справу за відсутності представника Черняхівської селищної ради. У судовому засіданні від 17.03.2026 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд склав вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ [INFO] в смт.Черняхів Житомирської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 07.04.2006 (а.с.12). Позивач зазначає, що свідоцтво про народження [PERSON] було пошкоджено пожежею, що сталася в будинку її дядька в лютому 2009 року. Однак, із залишків зазначеного свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). Факт родинних відносин позивача [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача, де її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу, з якого вбачається, що позивач після реєстрації шлюбу 02.06.1973року змінила своє прізвище на шлюбне « [PERSON] », свідоцтвом про народження батька позивача - [PERSON] , де його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , а також наявними у позивача особистими документами дядька, зокрема: довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] , посвідченням учасника бойових дій на ім`я [PERSON] , пенсійним посвідченням [PERSON] , посвідченням водія на ім`я [PERSON] , посвідченнями про нагороди [PERSON] , сімейними фото, на яких позивач зображена поруч зі своїм дядьком [PERSON] (а.с.4, 5, 8, 15,16,17). [PERSON] на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно реєстру Черняхівської територіальної громади та картотеки реєстраційного обліку осіб, яка передана органом ДМС з 2013 року, інформація про зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] відсутня, що підтверджується листом Черняхівської селищної ради Житомирського району та області від 25.09.2025 (а.с.13). Згідно листа Державного архіву Житомирської області від 23.10.2025 за №П-4934/03, книга реєстрації актових записів про народження по смт. Черняхів Черняхівського району за 1931 рік на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходила, тому підтвердити дату народження [PERSON] неможливо (а.с.14). Крім того, позивачем надані договір дарування від 24.11.1964 року, свідоцтво про право на спадщину від 22.12.1989 року, технічний паспорт на будинок, відповідно до яких, будинок [ADDRESS] перебував у приватній власності померлого [PERSON] , що підтверджується вказаними документами (а.с.18-19, 20, 21-24). Листом від 29.10.2025 №647/01-16 Черняхівської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини та не підтвердженням родинних зв`язків із спадкодавцем (а.с.25). Відповідно до листа Черняхівської державної нотаріальної контори №19-01-16 від 13.01.2026, спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась (а.с.37). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , за ступенем спорідненості племінниця рідний дядько по лінії батька. ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом статей 15 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно статті 315 Цивільного процесуального кодексу України до фактів, що мають юридичне значення належить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті 1223, частина 1 статті 1220, частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на наявність обставин, які перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та зазначила, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, у зв`язку із юридичною необізнаністю, та на час відкриття спадщини не мала документів, які підтверджували її родинні відносини із дядьком [PERSON] . Розглядом справи встановлено факт родинних відносин між батьком позивача [PERSON] та померлим [PERSON] , оскільки підтверджується поданими позивачем письмовими доказами. Враховуючи те, що встановлення даного факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт позивач не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , а тому вказана позовна вимога підлягає до задоволення. Спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. Суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує їй право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні законне сподівання на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства (пункт 32). Законне сподівання на отримання активу також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання, якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі Копецький проти Словаччини (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям майно в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову також у межах заявлених вимог про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною 9 статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що спір виник внаслідок дій позивача, які виразились у невчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд покладає судові витрати на позивача.

Outcome: approved