Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Бізнес позика» звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором № 504254-КС-002 про надання кредиту від 03.08.2024 у розмірі 41283 грн 92 коп., а також стягнути сплачений судовий збір 2422 грн. 40 коп. На обґрунтування позову зазначив, що 03.08.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 504254-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами вказаного договору відповідачу було надано грошові кошти в сумі 10000 грн., які він зобов`язувався повернути згідно графіку платежів та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1,15288411 % за кожен день користування. Пунктом 2 договору сторони передбачили, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахування дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10000 грн. шляхом перерахування на банківську карту позичальника № [NUMBER] . Окрім того, 11.08.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 504254-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якої відповідачу було надано додатково кредит у розмірі 5000 грн. Вказав, що відповідач належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого станом на 09.10.2025 має заборгованість у розмірі 41283 грн 92 коп., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 14654 грн 87 коп. та суми прострочених платежів по процентах 26629 грн 05 коп.З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити. Позивач ТОВ «Бізнес Позика» свого представника у судове засідання не направив, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] повторно до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому ЦПК. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань, в тому числі про застосування строку позовної давності, до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Статтею 628 ЦК України обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Як встановлено судом, 03.08.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 504254-КС-002 про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма). Згідно з п.2.1 договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» та договором про надання кредиту; строк, на який надавався кредит, становить 24 тижні (п.2.3 договору); стандартна процентна ставка за кредитом - в день 1,50000000 % фіксована, знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15288411 фіксована (п.2.4 договору); комісія за надання кредиту становить 1500 грн (п.2.5 договору); загальний розмір наданого кредиту 10 000 грн. (п.2.6 договору); термін дії договору - до 18.01.2025 (п.2.7 договору). Матеріали справи містять письмову пропозицію (оферту) укласти Договір № 504254-КС-002 про надання кредиту від 03.08.2024, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 504254-КС-002 про надання кредиту від 03.08.2024 та паспорт споживчого кредиту, які підписані [PERSON] 03.08.2024 та в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, аналогічні договору про надання кредиту. Крім того, в паспорті споживчого кредиту в розділі 5 міститься графік платежів. 11.08.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до договору № 504254-КС-002 про надання кредиту від 03.08.2024 (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до якої викладені у новій редакції наступні пункти договору: - п.2.1 договору: «Кредит збільшується на 5000 грн та кредитодавець на умовах, викладених в договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 5000 грн у строки та на умовах, викладених у договорі»; - п.2.2 договору: «Після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 15000 грн»; - п. 4 договору: «Після укладення цієї додаткової угоди та збільшення суми кредиту будуть змінені умови кредитування за договором. У зв`язку із зазначеними після укладення цієї додаткової угоди та отримання позичальником додаткових грошових коштів у кредит6 загальна сума отриманого кредиту становить 15000 грн (п.1. та п.2 додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка 39517, 26 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 43762 грн 92 коп.»; - п.5 договору : «Комісія за надання додаткової суми кредиту 750 грн»; - п.6.1 договору: «Викласти п.3.2.3 договору в новій редакції, а саме: «3.2.3 Сторони встановили наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка». З анкети клієнта та платіжних доручень від 17.10.2025 вбачається, що на підставі кредитного договору №№ 504254-КС-002 від 03.08.2024 на платіжну картку відповідача [PERSON] за № 4028-0820-1205-3896 були зараховані 10000 грн. та 5000 грн . Надання кредитодавцем грошових коштів позичальнику за договором підтверджується банківською випискою по картці [PERSON] № [NUMBER] , наданою АТ «Сенс банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів від 04.02.2026. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на 09.10.2025 становить 41283 грн 92 коп. і складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 14654 грн 87 коп. та суми прострочених платежів по процентах 26629 грн 05 коп. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про погашення боргу, про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та її розміру, не надав суду доказів, що прострочення виконання грошового зобов`язання сталося не з його вини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved