Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

13 жовтня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом в якому зазначило, що 03.09.2019р. АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали кредитний договір №010/39308/82/645196, підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 24.07.2024р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЕАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-72 у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило позивачу своє право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, в тому числі і до [PERSON] . Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача на суму заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 12036,52 грн. Оскільки зобов`язання [PERSON] з повернення кредитних коштів залишаються невиконаними, ТОВ «ФК «ЕАПБ» просило стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 06.11.2025р. у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву. Відзив на позов до суду не надходив. В судове засіданні представник позивача не з`явився, письмовим клопотанням просивпроводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його місця проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 37, 71). Відповідно до ч.7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.4, 10 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Абзацом 2 ч.1 ст. 131 ЦПК України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України). Таким чином, аналіз вищевказаних процесуальних норм свідчить про те, що [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи по якій він є стороною, з огляду на володіння судом інформації про зареєстровану адресу його проживання та відсутності від нього повідомлень про зміну даної адреси. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого представник позивача в своєму клопотанні не заперечував. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку представленим доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.09.2019р. [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з метою отримання банківських послуг і підписав заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/39308/82/545196. Умовами вказаної заяви передбачено, що банк відкриває [PERSON] картковий рахунок в гривні, випускає та надає клієнту платіжну картку (далі ПК), а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК абро їх реквізитів відповідно до правил Платіжних систем, Правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. На умовах Заяви, з дати встановлення (зміни) поточного ліміту клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Розмір поточного кредиту на дату підписання заяви становить 0 грн. та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених п.2.1 Заяви. Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування 6000,00 грн. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (Дата початку кредитування). Продовження строку кредиту є можливим згідно п. 2.3.4п. 2.3 статті 2 Розділу 6 Правил. Проценти за користування кредитом в стому числі за користування недозволеним овердрафтом процента ставка фіксована 48% річних. Розділом 3 заяви передбачено порядок погашення заборгованості за кредитом. В п. 3.1 зазначено, що проценти нараховуються та сплачуються клієнтом в порядку, визначеному пп. 2.5.1-2.5.4 ст. 2 Розділу 6 Правил. В порядку, визначеному пп. 2.5.5-2.5.6 п. 2.5 ст. 2 Розділу 6 Правил, клієнт зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі 5% від власної заборгованості перед банком, але не менше 30 грн. або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначені суму. Розпискою від 03.09.2019р. підтверджується отримання [PERSON] платіжної карти № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 010/39308/82/645196, сума боргу відповідача станом на 31.08.2025р. становить 12036,52 грн. та являється заборгованістю за основною сумою. 24 липня 2024р. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Раййфайзен Банк» уклали між собою договір відступлення права вимоги №114/2-72, за умовами якого відповідно до ст. 512-519 ЦК України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (Портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в Додатку №1 до договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною. В п. 2.3 договору № 114/2-72 зазначено, що внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором, Новий кредитор заміняє первісного кредитора у Кредитних договорах та Договорах забезпечення, що входять до портфелю заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників та поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення. Згідно реєстру боржників №2 від 26.07.2024р. до Договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024р. ТОВ «ФК «ЕАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] за заборгованістю, яка виникла за договором № 010/39308/82/645196 в загальній сумі 12036,52 грн. Мотиви і доводи суду та застосовані норми права Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). У силу вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Положеннями статті 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, за змістом наведених норм права, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Встановлено, що 24 липня 2024 року АТ «Раййфайзен Банк» відступило своє право вимоги до [PERSON] новому кредитору ТОВ «ФК «ЄАПБ». Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03 вересня 2019 року № 010/39308/82/645196, позивач посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 12036,52 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Будь-яких доказів, які б підтверджували погашення заборгованості відповідачем до суду не надходило. Таким чином, судом в даній справі було встановлено, що [PERSON] уклавши договір з АТ «Райффайзен Банк Аваль», за яким ним було отримано кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на яку набув позивач за укладеними між ним та кредитодавцем відповідача договором відступлення права вимоги № 114/2-72. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved