Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №00-9893494 від 07.08.2024 року у сумі 11 985,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.08.2024 між ТОВ "Макс Кредит" було укладено договір кредитної лінії №00-9893494. Сума ліміту кредитної лінії складає 5 750,00 грн., строк кредиту 360 календарних днів. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів позичальнику шляхом їх переказу на платіжну картку № [NUMBER] . 17.02.2025 між ТОВ "Макс кредит" та ТОВ "Юніт Капітал" було укладено Договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого ТОВ "Макс Кредит" відступило ТОВ "Юніт Капітал" свої права грошової вимоги до боржників в тому числі і за договором кредитної лінії №00-9893494 від 07.08.2024 року. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17.02.2025, ТОВ "Юніт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №00-9893494 на загальну суму 11985,00 грн. З огляду на те, що відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Просить стягнути вищевказану суму заборгованості та судові витрати пов`язані з розглядом справи. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 січня 2026 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони та витребовано докази перерахування коштів. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] , скеровувалась ухвала про відкриття провадження рекомендованою поштовою кореспонденцією, та як вбачається із повідомленням відповідач судову кореспонденцію отримав. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 07.08.2024 між ТОВ "Макс Кредит" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9893494, шляхом введення одноразового ідентифікатора 25826. Відповідно до умов договору Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 5000.00 грн. Тип Кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення Кредиту - споживчі потреби (п. 1.2) Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів, дата остаточного повернення кредиту - 02.08.2025 (п.1.3). Тип процентної ставки - фіксована (п.1.5). Стандартна процента ставка складає 1,45% від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору (п. 1.5.1). Кредитодавцем одноразово нараховано комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми Кредиту, що складає: 750.00 грн ( п.1.6). Між сторонами погоджено Графік платежів (Додаток 1 до договору). З копії Паспорта споживчого кредиту видно, що він містить інформацію, яка надається споживачу щодо умов кредитування до укладення договору про споживчий кредит. З довідки про ідентифікацію вбачається, що [PERSON] з яким укладено договір кредитної лінії №00-9893494 було ідентифіковано ТОВ "Макс Кредит", а саме 07.08.2024 року на номер телефону [NUMBER] було відправлено одноразовий ідентифікатор 25826. ТОВ "Макс Кредит" виконало умови договору кредитної лінії №00-9893494 від 07.08.2024 та перерахувало відповідачу, через надавача послуг з переказу коштів ТОВ "ПрофідГід", грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] . З інформації АТ "Універсал Банк" наданої на підставі ухвали суду від 22.01.2026 убачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на вказану карту 07.08.2024 було зараховано кошти у сумі 5000,00 грн. 17.02.2025 між ТОВ "Макс кредит" та ТОВ "Юніт Капітал" було укладено Договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал. Згідно п. 2.1. даного договору, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за украденими кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав вимоги. Згідно з копією Акту прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17.02.2025 ТОВ "Макс кредит" як Клієнт та ТОВ "Юніт Капітал", як фактор, уклали акт про те, що на виконання пункту 4.2 договору клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю клієнта від 17.02.2025. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17.02.2025, ТОВ "Юніт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №00-9893494 на загальну суму 11985 грн, з яких: 5750 грн - залишок заборгованість за тілом кредиту; 6235 грн - залишок заборгованості за відсотками; 2500 - штрафні санкції . Згідно детального розрахунку заборгованості ТОВ "Макс Кредит" за договором кредитної лінії №00-9893494 від 07.08.2024, заборгованість [PERSON] за період з 07.08.2024 по 17.02.2025 складає 11985 грн. з яких: 5000,00 грн. - сума кредиту; 6235,00 грн. - сума заборгованість за процентами; 750,00 грн. - сума заборгованості за комісією та 2500,00 грн. штрафні санкції . Згідно з виписки з особового рахунку за договором кредитної лінії №00-9893494 від 07.08.2024 ТОВ "Юніт Капітал", станом на 01.10.2025 року заборгованість [PERSON] складає 14 485,00 грн., з яких: 5750 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6 235,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 2 500,00 грн. штрафні санкції. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ТОВ «Юніт капітал» на підставі укладеного договору факторингу є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] , відповідно до умов договору кредитної лінії №00-9893494 від 07.08.2024. Поряд з цим суд звертає увагу на те, що договором факторингу визначено умову, яка полягає в тому, що кредитор передає новому кредитору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі боржників. Так, в матеріалах справи міститься витяг з реєстру боржників, в якому зазначена необхідна інформація щодо права вимоги, яке відступається. Враховуючи викладене, позивач довів своє право вимоги до відповідача щодо сплати заборгованості за договором кредитної лінії №00-9893494 укладеним 07.08.2024 між відповідачем та ТОВ "Макс Кредит". Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, в судове засідання відповідач не з`явилася, відзив на позовну заяву не подавав, своїх розрахунків не надав. Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит ним не погашений. Отже, зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за договором кредитної лінії №00-9893494 від 07.08.2024 в сумі 11 985,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву слід задовольнити. Вирішуючи питання судових витрат, судом встановлено наступні обставини Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». У даному провадженні надання правової допомоги здійснював адвокат Соломко О. В. на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані Акт прийому передачі наданих послуг №10/09/25-02 від 10.09.2025 Суд наголошує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути доведеним, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності і потрібності), розумності та пропорційності їхнього розміру позовним вимогам з огляду на конкретні обставини справи. Відтак, оцінивши складність справи, суть спору, розмір позовних вимог (29528,25 грн), характер та обсяг наданих послуг адвоката (їх дійсність та пропорційність), суд приходить до висновку, що заявлені ТОВ "Юніт Капітал"" витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 7000,00 грн є завищеними і не відповідають критерію розумності, у зв`язку із чим заявлений позивачем розмір судових витрат підлягає зменшенню до 3000,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved