Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у січні 2026 року звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06.04.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг № 2109582028657, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2400 грн на умовах строковості, зворотності та платності. 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу за № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до позичальників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 2109582028657, боржником за яким є [PERSON] 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 2109582028657, боржником за яким є [PERSON] 28.08.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за № 28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 2109582028657, боржником за яким є [PERSON] у розмірі 42418,08 грн, із яких: 2400 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 40018,08 грн сума заборгованості за нарахованими процентами. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором № 2109582028657 від 06.04.2021 у розмірі 42418,08 грн. Крім того, 06.04.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0994905290/1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн на умовах строковості, зворотності та платності. 22.06.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу за № 22-06/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 0994905290/1, боржником за яким є [PERSON] 23.05.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 0994905290/1, боржником за яким є [PERSON] у розмірі 18116,25 грн, із яких: 1500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16616,25 грн сума заборгованості за відсотками. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором № 0994905290/1 від 06.04.2021 у розмірі 18116,25 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за кредитними договорами станом на день формування позовної заяви складає 60534,33 грн, із яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 3900 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 56634,33 грн; заборгованість за комісіями - 1160 грн. Посилаючись на вказані обставини, представниця позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 60534,33 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 16000 грн. Ухвалою суду від 05.01.2026 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд. 13.03.2026 представник відповідача подав додаткові пояснення в яких зазначив, що відповідач не погоджується з розрахунком відсотків, оскільки право кредитора нараховувати відсотки припиняється після спливу строку кредитування. За підрахунками представника відповідача заборгованість за кредитними договорами має становити: - за договором № 2109582028657 від 06.04.2021, в сумі 3168,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2400 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 768 грн; - за договором № 0994905290/1 від 06.04.2021 в розмірі 1867,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1500 грн, заборгованість за нарахованими процентами 367,50 грн. Також представник відповідача звернув увагу на те, що нараховані позивачем відсотки в декілька разів перевищують суму заборгованості за тілом кредиту, тому вважає, що суд має зменшити розмір відсотків. Крім того, представник відповідача посилаючись на необгрунтованість заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу просив зменшити відповідні витрати. Також представник відповідача зазначив, що його довіритель планує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. У судове засідання представниця позивача не з`явилася, але в позовній заяві зазначила, що просить суд проводити розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представник також не з`явилися у судове засідання, але в додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що просить провести розгляд справи без участі сторони відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 06.04.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг № 2109582028657 «Стандартний», відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 2400 грн на строк 16 днів з умовою сплати процентів у розмірі: 2% за кожний день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38%; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65%. Крім того, сторонами був погоджений графік платежів, відповідальність сторін та інші умови кредитування (а.с. 17-21). Також 06.04.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] був укладений договір надання позики у тому числі на умовах фінансового кредиту № 0994905290/1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн на строк 14 днів (строк дії договору 3 роки) з умовою сплати процентів у розмірі 1,75% за один день користування кредитом, яка застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Також сторони погодили, що в разі неналежного виконання умов договору застосовується максимальна відсоткова ставка за один день користування кредитом у розмірі 3,5 % (а.с. 8-10). Зазначені договори були укладені між сторонами у формі електронного документа з відповідними електронними підписами позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту вказаних кредитних договорів вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання цих договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Разом із тим, суд не приймає як складову частину кредитних договорів укладених між [PERSON] та ТОВ«СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» додані позивачем до позовної заяви Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», оскільки вони не містять підпису [PERSON] . Також суд не приймає як складову частину кредитного договору паспорт споживчого кредиту до кредитного договору № 2109582028657, що був доданий до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. На виконання умов кредитного договору № 2109582028657 ТОВ«СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» на картковий рахунок позичальника [PERSON] 06.04.2021 було перераховано кредитні кошти у розмірі 2400 грн (а.с. 28). Також, на виконання умов кредитного договору № 0994905290/1 ТОВ«ІНФІНАНС» на картковий рахунок позичальника [PERSON] 06.04.2021 було перераховано кредитні кошти у розмірі 1500 грн (а.с. 11). Отже, ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ«ІНФІНАНС» свої зобов`язання за договорами виконали та надали відповідачу кредит. 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу за № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до позичальників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 2109582028657, боржником за яким є [PERSON] (а.с. 29-30, 35-44, 122). 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 2109582028657, боржником за яким є [PERSON] у розмірі 42418,08 грн із яких: 2400 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 40018,08 грн сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 31, 52-69, 105). 28.08.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за № 28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 2109582028657, боржником за яким є [PERSON] у розмірі 42418,08 грн, із яких: 2400 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 40018,08 грн сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 32, 87-111). 22.06.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу за № 22-06/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 0994905290/1, боржником за яким є [PERSON] у розмірі 18116,25 грн, із яких: 1500 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16616,25 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 45-51, 153-154). 23.05.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 23/05/24 та додаткова угода до нього № 1 від 20.12.2024, відповідно до умов яких ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 0994905290/1, боржником за яким є [PERSON] у розмірі 18116,25 грн, із яких: 1500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16616,25 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 70-86). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договорів № 2109582028657 від 06.04.2021 та № 0994905290/1 від 06.04.2021, що були укладені між [PERSON] та первісними кредиторами ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ІНФІНАНС». Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Всупереч умов кредитних договорів відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість розмір якої, згідно розрахунків складених позивачем становить: - за кредитним договором № 2109582028657 від 06.04.2021 у розмірі 42418,08 грн, із яких: 2400 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 40018,08 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 34); - за кредитним договором № 0994905290/1 від 06.04.2021 у розмірі 18116,25 грн, із яких: 1500 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 16616,25 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 33). Суд погоджується із вказаними розрахунками, оскільки вони узгоджуються з умовами кредитних договорів. Щодо доводів представника відповідача про те, що право кредитора нараховувати відсотки припиняється після спливу строку кредитування суд зазначає, що умовами кредитних договорів № 2109582028657 від 06.04.2021 та № 0994905290/1 від 06.04.2021, передбачено право кредитора нараховувати відсотки за понадстрокове користування коштами. Відтак відповідач продовжуючи користування кредитними коштами більше чотирьох років мав розуміти, що йому доведеться сплачувати відсотки. З цих підстав суд також відхиляє доводи представника відповідача про те, що розмір відсотків має бути зменшений через невідповідність із розміром тіла кредиту. Щодо посилання представника відповідача на судову практику Верховного Суду, суд зазначає, що викладені у додаткових поясненнях висновки Верховного Суду не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки позивачем у даному спорі не заявлено до відповідача вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитними договорами внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 129, 131). Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн, суд враховує таке. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представниця позивача подала: договір надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024; прайс - лист вартості послуг АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги № 1453 від 03.11.2025; витяг з акту № 23 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 на суму 16000 грн (а.с. 118-124). Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 16000 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. Згідно витягу з акту № 23 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 до складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката включені наступні послуги, робота адвоката: надання усної консультації - 4000 грн (2 години); складання позовної заяви 12000 грн (4 години), що склало загальну суму 16000 грн (а.с.124). Дана справа відноситься до категорії малозначних, а судова практика у справах цієї категорії є сталою і не потребувала значного часу для аналізу законодавства. Позовна заява складається із 7 аркушів, в більшості зводиться до цитування норм законодавства, тому її складання, враховуючи професійну підготовку адвоката, який є фахівцем у галузі права, не становить складності та не може становити стільки тривалий час. Крім того, позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд», що не потребує значного часу роботи адвоката. До того ж, представництво інтересів позивача у судових засіданнях адвокат не здійснював. Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову, значення справи для сторін, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне визначити суму відшкодування витрат ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 6000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved