Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

27.01.2026 року ТОВ «Коллект Центр» через свого представника Ткаченко М.М. звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 2108528431354 від 26.03.2021 року у розмірі 38364,00 грн., а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг № 2108528431354, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у розмірі 4600,00 грн. строком на 365 днів. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило за плату ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 2108528431354 від 26.03.2021 року, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] .. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за кредитним договором № 2108528431354 від 26.03.2021 року, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] .. Взяті на себе зобов`язання позичальник [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла загальна заборгованість в розмірі 78938,30 грн., яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) у розмірі 4600,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 74338,30 грн.. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 38364,00 грн., з яких: 4600,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 33764,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Ухвалою суду від 28.01.2026 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, відповідно до вимог ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійсними. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 26.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2108528431354 «Стандартний», у формі електронного документу, який підписано [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) номер пароля D2. Пунктом 1.1 договору передбачено, що товариство зобов`язується надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4600, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. У п. 1.4 договору сторони погодили, що проценти за користування кредитом розраховуються відповідно до суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4 а; в) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4 б; г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1,4 в. д) тип процентної ставки фіксована. Разом з договором про надання фінансових послуг № 2108528431354 «Стандартний» від 26.03.2021 року відповідачем було підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором D2, паспорт споживчого кредиту, Додаток № 1 до кредитного договору заява-анкета та Додаток № 2 (графік платежів). На виконання умов укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» перераховано грошові кошти на рахунок [PERSON] у розмірі 4600,00 грн, що стверджується листом ТОВ ФК «Вей фор пей» від 19.12.2025 року, згідно якого на підставі укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів 26.03.2021 о 09:54:55 було здійснено за кредитним договором № 2108528431354 переказ грошових коштів у розмірі 4600,00 грн. на платіжну карту № [NUMBER] . За розрахунком заборгованості ТОВ «Служба миттєвого кредитування» станом на 30.11.2021 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2108528431354 від 26.03.2021 року становив 38364,00 грн, з яких: 4600,00 грн. сума заборгованості за кредитом, 33764,00 грн. сума заборгованості за процентами. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2108528431354 від 26.03.2021 року. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 38364,00 грн, з яких: 4600,00 грн. сума заборгованості за кредитом, 33764,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023, згідно умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні Кредиторові права грошової вимоги (Право вимоги) до Боржників за кредитними договорами, вказаними в Додатках № 1 та № 3 до цього Договору (Реєстр боржників), в тому числі і право грошової вимоги за кредитним договором № 2108528431354 від 26.03.2021 року, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] .. Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2108528431354 від 26.03.2021 року в загальній сумі 78938,30 грн., з яких: 4600,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 74338,30 грн. заборгованість по процентам. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 2108528431354 від 26.03.2021 року у розмірі 38364,00 грн., з яких: 4600,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 33764,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та [PERSON] підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), то без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28.04.2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14.06.2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08.08.2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Отже, із наведеного слідує, що відповідач уклав із ТОВ «Служба миттєвого кредитування» електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором D2), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Умовами договору про надання фінансових послуг № 2108528431354 від 26.03.2021 року було передбачено надання кредитних коштів у розмірі 4600,00 грн. строком на 365 днів. При цьому факт отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 4600,00 грн. шляхом їх перерахування на банківську платіжну картку № [NUMBER] , вказану [PERSON] у заяві-анкеті (для отримання кредиту) від 26.03.2021 року, підтверджений належним доказом, а саме листом ТОВ ФК «Вей фор пей» про підтвердження переказу кредитних коштів від 19.12.2025 року. У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачем кредитних коштів, які в добровільному порядку не повернуті, а тому кредитні кошти у розмірі 4600,00 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр», яке набуло право вимоги. При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача процентів у розмірі 33764,00 грн., суд виходить з наступного. Згідно п. 1.2 договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Відповідно до заяви-анкети [PERSON] , орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Кредит отримано на строк 365 днів з правом повернення достроково та сплати процентів у розмірі 1472,00 грн.. Згідно п. 1.3 договору, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. На період строку, визначеного у п. 1.3 договору, нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 2% від суми кредиту за кожен день. У випадку користування кредитом понад строк, визначений у п. 1.3 договору, процентна ставка збільшується на 1,64%; починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в) (п. 1.4). Пунктом 1.4.1 договору визначено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. Пунктом 1.4.2. договору встановлено, що в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік (п. 1.9 договору). На підставі наведеного, зважаючи на принцип свободи договору, передбаченого ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили орієнтовний строк повернення кредиту у 16 днів, а також граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору), тобто граничний фактичний строк правомірного користування кредитом, тривалістю в 1 рік Враховуючи викладене, суд вважає, що кредитодавець правомірно нарахував заборгованість по відсоткам за змінюваною відсотковою ставкою за період з 11.04.2021 по 30.11.2021 у розмірі 33764,00 грн., тобто в межах погодженого сторонами строку кредитування та на підставі умов кредитного договору. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 10.01.2023 року загальна заборгованість за кредитним договором складала 78938,30 грн. (тіло кредиту 4600,00 грн. та проценти 74338,30 грн.), однак позивач визначив позовні вимоги у розмірі 38364,00 грн., з яких: 4600,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 33764,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, що не суперечить засадам диспозитивності цивільних правовідносин. За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з[PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованостіза договором про надання фінансових послуг № 2108528431354 від 26.03.2021 року у розмірі 38364,00 грн., з яких: 4600,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 33764,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за результатами розгляду справи по суті позовні вимогиТОВ «Коллект Центр» задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, понесені ним на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн.. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач надав до суду договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, з якого вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» уклало з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» договір про надання правової допомоги та заявка на надання юридичної допомоги № 1740 від 01.12.2025 року. На підтвердження розміру понесених витрат на надання правової допомоги, також надано витяг з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року, згідно з яким адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано юридичну допомогу ТОВ «Коллект Центр» наступного характеру: надання усної консультації з вивченням документів (2 год.) 4000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (3 год.) 9000,00 грн.. Загальна сума, що підлягає оплаті позивачем на користь адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» становить 13000,00 грн.. Проаналізувавши виконаний опис робіт, суд вважає, що такий вид правових послуг, як надання усної консультації з вивченням документів не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремою процесуальною дією, а є дією, що направлена на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказана послуга, надана адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», не відповідає критерію «неминучості», охоплена за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягає розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є 3000,00 грн., враховуючи, що адвокат участі у судовому засіданні не брав. На підставі наведеного та

Outcome: approved