Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

1.08.10.2025 [PERSON] , як законний представник в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] . 2.Позивач просить суд: - визнати за неповнолітнім сином право користування квартирою [ADDRESS] . - зобов`язати [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди у вселенні дитини разом з матір`ю в квартиру. 3.13.10.2025 відкрито загальне позовне провадження. 4.24.02.2026 закрито підготовче провадження. 5.Позивач звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . В 2013 році у них народився син [PERSON] . Однак [INFO] чоловік помер. Після смерті [PERSON] вона, як дружина, їхній неповнолітній син, та матір покійного, вступили у спадщину. Наразі кожен з них в порядку спадкування має право на частку в квартирі [ADDRESS] (50% - дружина та син, а 50% - матір покійного [PERSON] ). Тобто, усі вони однаково мають право на користування цією квартирою. Крім того, наразі [PERSON] ще звернулась до суду з позовом про визнання права власності, де у разі задоволення позову її частка в порядку спадкування на цю квартиру може бути більшою. Тому наразі нотаріус зупинив видачу свідоцтва права про на спадщину. За життя вони сім`єю проживали в орендованому будинку в ж/м « [PERSON] », а батьки чоловіка з його дозволу проживали в цій квартирі. Тепер [PERSON] з сином проживають в квартирі її батьків, а [PERSON] та [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS] . Житлові умови в квартирі, де проживає зараз позивач, не відповідають потребам сина, оскільки там проживають її батьки, вона з сином. Син також в певний час заразився від свого батька, який помер, на туберкульоз. Після лікування наразі він одужав. [PERSON] разом з сином також хоче проживати в квартирі [ADDRESS] . Однак [PERSON] та [PERSON] цьому перешкоджають, фактично не впускають. Позивач вважає, що також як спадкоємці мають право на проживання в цій квартирі. Відповідачі маю власне житло (квартира в м. Білгород-Дністровський), але самовільно зайняли спадкову квартиру повністю і відмовляються впустити інших спадкоємців. 6.Відповідачі письмовий відзив на позов не подавали. Адвокат відповідачів проти позову заперечував в судовому засіданні. Вважає, що [PERSON] є дуже добре матеріально забезпеченою особою, має у власності достатньо майна, де може проживати із сином. Крім того, вона подарувала своєму батькові квартири, братові, продала дороговартісний автомобіль, має власний бізнес, тому може забезпечити себе і сина житлом. Вважає, що насправді вона з сином не проживають в квартирі її батьків і взагалі слід з`ясувати думку дитини чи хоче він жити в спірній квартирі. Судом встановлено такі обставини справи. 7. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 11.11.2006 по 20.03.2013. 8. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та мати [PERSON] (свідоцтво про народження від 16.08.2013). 9.Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . 10. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В квартирі ніхто не зареєстрований. 11. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири в [ADDRESS] . 12. [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] . 13. [PERSON] з дитиною зареєстрована в [ADDRESS] . 14. [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть від 09.10.2024). 15.Після його смерті приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 18/2024. Згідно з довідкою нотаріуса від 11.04.2024 спадкоємцями після смерті [PERSON] є його рідна матір [PERSON] , дружина [PERSON] та син [PERSON] в рівних частках. 16.Згідно з довідкою від 15.05.2025 КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб», [PERSON] (2013 р.н.) з 28.10.2024 по теперішній час знаходиться на амбулаторному лікуванні у зв`язку з діагностуванням захворювання на туберкульоз. Згідно з Довідкою від 29.01.2026 КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб» 18. [PERSON] проходив лікування на туберкульоз, станом на 28.01.2026 вилікуваний. 17.В червні 2025 [PERSON] зверталась до відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області з приводу з`ясування проживання в квартирі [ADDRESS] , невстановлених осіб. За результатми звернення з`ясовано, що там проживають з 2019 року [PERSON] та її чоловік, які мають намір вирішувати питання свого проживання в судовому порядку. 18.Згідно з Актом обстеження умов проживання складеного 22.09.2025, житлові умови для проживання неповнолітнього [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , потребують поліпшення, враховуючи стан здоров`я дитини. 19.У вересні 2025 року Акт обстеження умов проживання в квартирі [ADDRESS] не вдалось скласти , оскільки [PERSON] , яка фактично там проживає не надала доступу. Висновки суду. 20.Предметом спору є визнання за спадкоємцем права користування спадковим майном з правом проживання там, а його підставами - створення перешкод з боку іншого спадкоємця у фактичному користуванні та проживанні в цій квартирі [ADDRESS] .Позивач не заперечує обставин, що є матеріально забезпеченою особою, не заперечує наявності у неї певного майна, коштів, проте вважає, що матеріальний стан взагалі не є причиною за якої вона з сином, як спадкоємці не можуть чи не повинні проживати у квартирі, що залишилось їм у спадщину. В протилежному разі інший спадкоємець також має власне житло, але фактично повністю зайняв спірну спадкову квартиру. За таких умов спадкоємці знаходяться зараз в нерівних умовах. 22.Відповідачі позов не визнають з підстав наявності у дитини іншого місця проживання та наявності у дитини захворювання, яке ставить під загрозу здоров`я решти співмешканців квартири. 23.Також обидві сторони не заперечують, що перебуваються між собою в неприязних, конфліктних відносинах. 24.Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши доводи обох сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 25.За змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. 26.За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 27.Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 28.Згідно з ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 29.Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 30.Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 31.Згідно з ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. 32. [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] . [INFO] він помер. Після його смерті заведено спадкову справу № 18/2024. Згідно з довідкою нотаріуса від 11.04.2024 спадкоємцями після смерті [PERSON] є його рідна матір [PERSON] (50%), дружина [PERSON] (25%) та син [PERSON] (25%) в рівних частках. 33.Отже, квартира [ADDRESS] належить усім трьом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках з 09.10.2024. 34.За загальним правилом право користування належить спадкоємцю, що прийняв спадщину, в силу вступу у спадщину, її прийняття. Однак у даному випадку право користування спадковим майном заперечується іншим спадкоємцем у вигляді недопуску до користування цим майном. Отже, якщо це право хтось оспорює, не визначає чи заперечує таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання. 35.Відповідачі не заперечують, що фактично проживають в спірній спадковій квартирі. При цьому [PERSON] не є спадкоємцем, так як відмовився від своєї частки на користь [PERSON] . Не заперечили й того, що вони дійсно проти того, що зараз там проживали [PERSON] з сином. Вважають, поки спір № 522/7312/25 (за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, [PERSON] , [PERSON] в особі представника Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та виключення майна зі спадкової маси), не буде вирішено в судовому порядку, їхнє користування квартирою та вселення є передчасним. Крім того, спільне проживання є несумісним, оскільки вони в неприязних відносинах. 36.З цього приводу суд зазначає, що перебування на розгляді в суді справи №522/7312/25, не означає, що позивач взагалі немає права користування квартирою в межах частки. Таке право має і [PERSON] і її син в силу закону в порядку спадкування, не можуть вони його реалізувати лише фактично. А за результатами вирішення цього спору частка [PERSON] навпаки може збільшитись, а частка [PERSON] зменшитись. 37.Тому право користування [PERSON] квартирою [ADDRESS] підлягає захисту шляхом визнання такого права. 38.Право на користування своїм житлом не може ставитися в залежність ні від наявності у особи іншого житла, коштів для його придбання, чи взагалі від матеріального стану, чи наявності захворювань. 39.В даному разі таке право належить не лише [PERSON] , яка фактично зайняла усю спадкову квартиру для проживання, а й іншим двом спадкоємцям. Позивач з сином намагалась вселитись в квартиру, що не призвело позитивного вирішення. Представник відповідачів не заперечує, що з боку відповідачів є перешкоди у вселенні дитини з матір`ю. 40.Оскільки співвласник має абсолютне право вимагати усунення йому перешкод у здійсненні ним права користування належним йому майном, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення. 41.Відповідно до ст. 160 СК України діти мають право проживати разом із батьками. Згідно з ЦК України діти проживають з батьками до повноліття (18 років), оскільки до цього віку батьки несуть відповідальність за їх виховання та утримання. Місцем проживання дитини до 14 років є місце проживання її батьків. З 14 років дитина має право самостійно обирати місце проживання з одним із батьків, якщо вони проживають окремо. 42.Оскільки [PERSON] є неповнолітнім, не може самостійно проживати від матері, яка є єдиним його законним представником, право на проживання та вселення в квартиру не можливе для реалізації без права проживання в цій квартирі матері дитини.

Outcome: approved