Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У грудні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в особі представника Усенка М.І. звернулось до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 12 240 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.11.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 102924323, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 3 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених договором. 31.01.2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № 90-МЛ/Т відповідно до умов якого позивач набув статусу Нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] . З підстав стягнення наявної заборгованості позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою судді від 19.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча була належним чином повідомленою про місце, дату та час судового засідання, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позов до суду не подала. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 07.11.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 102924323, згідно з умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 3 000 грн. строком на 101 день. Відповідно до п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 570 грн. Згідно з п.1.5.2. проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 660 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п.1.5.3. проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 8100 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок [NUMBER] . Згідно з п.3.3.2. Договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору. Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Так, Договір підписано одноразовим ідентифікатором J50684. Відповідно до пункту 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Як вбачається з копії платіжного доручення № 53866761 від 07.11.2022 року ТОВ «Мілоан» на картковий рахунок відповідача зарахувало кредитні кошти в сумі 3 000 грн. Як вбачається з відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення відповідача, остання не здійснила товариству жодної сплати в рахунок заборгованості. 31.03.2023 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 90-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» приймає належні Кредиторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (портфель Заборгованості). Відповідно до витягу реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 90-МЛ/Т від 31.01.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 102924323 в сумі 12 240 грн. 16.10.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» направило [PERSON] досудову вимогу, яку остання залишила без відповіді. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 628ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень статті 11Закону України від 3вересня 2015року №675-VIII«Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи презумпцію від платності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Згідно пунктів 1.3, 1.4, п.п.1.5.2, 1.5.3 кредитного договору загальний строк кредитування (користування кредитними коштами) складає 101 день. Наведені умови строку і порядку користування кредитними коштами, визначення розміру плати за користування кредитом є чіткими, не допускають множинного тлумачення та/або розуміння і не суперечать вимогам закону, який регулює спірні правовідносини. З наведених підстав, слід виходити з того, що заявлений позивачем розмір процентів відповідає умовам договору і проценти обраховані у межах строку кредитування. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу в загальній сумі 8 000 грн. суд виходить з такого. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд врахував складність справи, а саме те, що вона є типовою, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви, розгляд справи без участі представника, а тому визначає вартість юридичних послуг в розмірі 3 000 грн., що відповідає критеріям розумності та співмірності. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved