Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У поданій в системі «Електронний суд» заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №2113583309249 від 16 травня 2021 року в розмірі 30645 грн. 00 коп. та судові витрати в справі, обґрунтовуючи невиконанням відповідачем договірних зобов`язань. Відзив на позов відповідач не подавав. Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення в справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що 16 травня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2113583309249 у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерція» особливостей, за яким останній отримав кредит у розмірі 4500 грн. строком на 16 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2% в день. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, що підтверджується повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» про успішне перерахування коштів в сумі 4500 грн. на банківську картку позивальника № [NUMBER] , що не спростовано відповідачем. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належне йому право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором №2113583309249 від 16 травня 2021 року, яке в свою чергу 10 січня 2023 року уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, що свідчить що свідчить про заміну кредитора у спірних правовідносинах. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30 листопада 2021 року заборгованість за кредитним договором становить 30645 грн. та складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 4500 грн. та процентів у сумі 26145 грн. Незважаючи на те, що договором передбачено продовження строку повернення кредиту, однак встановлений в п.1.3 кредитного договору строк може бути продовжено в разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів. Водночас доказів, які б підтверджували сплату позичальником протягом встановленого орієнтовного строку повернення кредиту відсотків матеріали справи не містять. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наведеного вбачається, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 4500 грн. та нарахованих в межах строку кредитування (16 днів) відсотків в сумі 1440 грн., а всього на загальну суму 5940 грн. При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2662,40 та 13000 грн. професійної правничої допомоги, пропорційно розміру задоволених вимог (19,38%) в сумі 3035 грн. 37 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved