Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» Сімутіна А.А., звернулась до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № [NUMBER] у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості: за кредитним договором №73197132 від 24.02.2025 в розмірі 12 900,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 300,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 8 000,00 заборгованість за пенею; 600,00 грн. комісія за надання кредиту; за кредитним договором №00-10210136 від 12.02.2025 в розмірі 21 358,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 358,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 4 000,00 грн. штрафні санкції згідно умов договору. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 34 258,00 грн., стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 24.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 73197132. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 27/03/25 у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників № 10 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 900,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 300,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 8 000,00 заборгованість за пенею; 600,00 грн. комісія за надання кредиту. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.03.2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 12.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-10210136. 14.08.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 14082025-МК/ЄАПБ у відповідності до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників від 14.08.2025 року до договору факторингу № 14082025-МК/ЄАПБ від 14.08.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 358,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 358,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 4 000,00 грн. штрафні санкції згідно умов договору. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14.08.2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами та заборгованість не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». 23 лютого 2026 року відділом ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, на запит суду щодо доступу до персональних даних встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 64). Ухвалою судді від 02.03.2026 у цивільній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням і викликом сторін на 20.03.2026 року об 11-00 год. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 65-66). 20.03.2026 року в судове засідання представник позивача ТОВ «ФК ЄАПБ» не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; раніше подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. У судове засідання 20.03.2026 відповідач не з`явивсь, він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, натомість через канцелярію суду подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, просив відмовити позивачу у стягненні штрафів, пені та комісій. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 73197132. Відповідно до п.п. 2.2.1 договору позики, кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 4 000,00 грн. Згідно п.2.2 Кредит надається строком на 30днів.Комісія за надання кредиту 15,00% (600 грн); процентна ставка (день) 0,25% фіксована (а.с.08-16). 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 27/03/25 у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги (а.с. 17-21). Відповідно до реєстру боржників № 10 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 900,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 300,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 8 000,00 заборгованість за пенею; 600,00 грн. комісія за надання кредиту (а.с. 22). Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 73197132 від 24.02.2025 року станом на 25.07.2025 року, [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у сумі 12 900,00 грн (а.с. 23-25). 12.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-10210136. Відповідно до п.п. 1.2 договору, кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 10 000,00 грн. Згідно п.2.2 Кредит надається строком на 360 днів. Комісія 2000,00 грн. Стандартна процентна ставка (день) 0,94% (а.с 31-39). 14.08.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 14082025-МК/ЄАПБ у відповідності до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги (а.с. 41-44). Відповідно до реєстру боржників від 14.08.2025 року до договору факторингу № 14082025-МК/ЄАПБ від 14.08.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 358,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 358,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 4 000,00 грн. штрафні санкції згідно умов договору (а.с. 45). Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 00-10210136 від 12.02.2025 року станом на 14.08.2025 року, [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у сумі 21 358,00 грн (а.с. 23-25). Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено в ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК. а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, з урахуванням положень Закону № 2120-1X, яким доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідних положень п. 6-1 Закону Україні «Про споживче кредитування», пеня та штрафи за спірними кредитними договорами у розмірі 8 000,00 грн та 4 000,00 грн не підлягає стягненню, а вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону № 1734-VIII). Постановою Правління Національного банку України від 11.02.2021 № 16 затверджено Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно пункту 1 яких до загальної вартості кредиту для споживача можуть включатися комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (комісії за розрахунково-касове обслуговування банку, у якому відкритий рахунок кредитодавця (під час зарахування коштів у рахунок погашення споживчого кредиту). Проте, у спірних кредитних договорах не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавців, які пов`язані з наданням кредитів позичальнику, та за які кредиторами встановлена комісія. Встановивши, що позивачем не зазначено та не надано суду доказів наявності, переліку послуг, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредитів, суд дійшов висновку, що сума заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі комісії за надання кредиту підлягає зменшенню у загальному розмірі на 600,00 грн, оскільки в силу вимог частин першої, п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» такі умови договору про споживчий кредит є нікчемними та не породжують відповідних прав та обов`язків сторін. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме позов слід задовольнити в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу та відсотків користування кредитом, в іншій частині позовних вимог слід відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн., відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1). Суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 7018 (сім тисяч вісімнадцять) грн 05 коп. заборгованості за кредитним договором, задовольнивши 63,2 % позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2103 (дві тисячі сто три) грн 97 коп.

Outcome: partial