Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Герасимчук Олег Олександрович звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, представник позивачки вказує, що 25 січня 2008 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №5. У шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Представник зазначає, що на початку сімейного життя шлюбні відносини позивачки з відповідачем складалися добре, однак на даний момент подружжя разом не проживає, шлюбні відносини між сторонами припинилися. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, а також у них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дитини та ведення спільного побуту. Шлюб між сторонами носить формальний характер, без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження між сторонами сім`ї, позивач вважає неможливим, та таким, що суперечить її інтересам. У зв`язку з вищенаведеним, просить шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач та його представник будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. 20.02.2026 року представник позивачки подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача та його представника та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №R067109030985, №R067109013010, в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача просив справу розглянути у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2008 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Україна за актовим записом №5, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] (а.с.12). Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого виконкомом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області 24.12.2010 року (а.с.13). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони не проживають разом однією сім`єю. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо виховання дитини та поділу спільного майна сторін, не заявлено. Суд враховує, що позивачка, в позовній заяві просить залишити судові витрати по сплаті за позивачем, тому суд вважає за можливе судові витрати віднести на рахунок позивачки.

Outcome: approved