Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути із відповідача в свою користь заборгованість за кредитним договором №12.02.2024-100000723 від 12 лютого 2024 року у розмірі 8910 грн. Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 12 лютого 2024 року уклали Кредитний договір (оферти) №12.02.2024-100000723, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 4500,00 грн строком на 42 днів. [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви (31.12.2025), утворилась заборгованість у розмірі 8910,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 гривень, заборгованості за процентами 4410 гривень. Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31.12.2025року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач ТОВ «Споживчий центр» та його представник Балюх Є.О. в судове засідання не з`явилися, в прохальній частині позовної заяви представник позивача вказав проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та дату слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подав. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 12.02.2024 уклали Кредитний договір (оферти) №12.02.2024-100000723 від 12 лютого 2024, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 4500,00 грн, строком на 45 днів, дата повернення (виплати) кредиту 24.03.2024. Відповідно до п.3.3.6 Кредитного договору та пунктів 7, 8 Заявки кредитного договору фіксована незмінна процентна ставка становить 2,00% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, наякий надається Кредит. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом та на процентну ставку. Згідно з п. 3.1. Кредитного договору, кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до пункту 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5457-08ХХ-ХХХХ-3095. Сторони погодили графік платежів пунктом 11 Заявки кредитного договору. Договір підписано одноразовим ідентифікатором Е672, який було надіслано на телефон [NUMBER] . Відповідно до квитанції №2425040651 на підставі договору №12.02.2024-100000723 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 12.02.2024 10:12 на суму 4500,00 (чотири тисячі п"ятсот гривень 00 копійок) грн., номер картки 545708*95, призначення платіжної операції: Видача за договором №12.02.2024-100000723. Кредитний договір (оферти) №12.02.2024-100000723 від 12.02.2024 року було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 25.02.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] ; строк на який надається кредит-56 днів, дата повернення -07.04.2024. Як видно із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №12.02.2024-100000723 від 12 лютого 2024 року, заборгованість складає 8910,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 гривень, заборгованості за процентами за період з 12.02.2024 року по 07.04.2024 року - 4410 гривень. Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом першої інстанції вірно визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі №524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині». Згідно із частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 12.02.2024 уклали Кредитний договір (оферти) №12.02.2024-100000723, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 4500,00 грн строком на 42 днів. Кредитний договір (оферти) №12.02.2024-100000723 від 12.02.2024 року було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 25.02.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] ; строк на який надається кредит-56 днів, дата повернення -07.04.2024. [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 4500,00 грн. 12.02.2024, що підтверджується квитанцією №2425040651 від 12.02.2024. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18). Суду не надано доказів повернення відповідачем отриманих коштів та процентів, а тому, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення тіла кредиту у розмірі 8910 грн. (вісім тисяч дев`ятсот десять ) гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 гривень, та заборгованості за процентами 4410 гривень. Позивач поніс витрати судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 копійок підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved