Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором від 27.02.2021 № 2105834518085 в загальному розмірі 49410,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.02.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , в електронному вигляді, укладено договір № 2105834518085. За умовами такого договору відповідачу було надано кредит без конкретної споживчої мети у розмірі 5400,00 грн. Тип процентної ставки фіксована, проценти нараховуються в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати усіх нарахованих процентів не пізніше ніж протягом орієнтовного строку кредитування. З першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 %; з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 %, порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4. Грошові кошти в розмірі 5400,00 грн. були перераховані на рахунок позичальника. У подальшому, за договором від 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2105834518085. Також, за договором від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги, в тому числі за спірним договором № 2105834518085. Загальна заборгованість [PERSON] за договором № 2105834518085 складає 80457,84 грн., з яких: 5400,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; 80457,84 грн. заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. При цьому, звернувшись до суду, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в загальному розмірі 49410,00 грн., в тому числі 5400,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням та 44010,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, оскільки відповідач своїх зобов`язань не виконала, суми отриманих коштів не повернула, відсотки за користування кредитом не сплатила. Ухвалою від 02.02.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою реєстрації місця її проживання, в тому числі на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. 27.02.20221 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання фінансових послуг № 2105834518085. Згідно з п. 1.1 договору за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонам в заяві-анкеті, та складає 5400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору. Відповідно до п. 1.2, 1.3 договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту його отримання. Згідно з п. 1.4 договору проценти нараховуються в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати усіх нарахованих процентів не пізніше ніж протягом орієнтовного строку кредитування. З першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4а; з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4б; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 %, порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4в. Відповідно до п. 1.9 договору граничний строк кредитування 1 рік. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (Q2) (а.с. 7-9). Відповідно до заяви-анкети (додаток № 1 до договору) [PERSON] просить надати кредит в розмірі 5400,00 грн.; строк повернення кредиту 16 днів; номер карткового рахунку позичальника [NUMBER] (а.с. 10). Згідно з довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Вей фор пей» від 09.12.2025, 27.02.2021 на картку [NUMBER] перераховано 5400,00 грн. за договором № 2105834518085 (а.с. 14). 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12 за яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників (а.с. 20-24). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 1-12, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2105834518085 на загальну суму 49410,00 грн. (а.с. 35-37). Крім того, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 за яким позивач набув право вимоги до боржників, в тому числі [PERSON] (а.с. 38-43). Відповідно до копії Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 том № 1, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2105834518085 (а.с. 53-55, 56). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Так, згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] було укладено кредитний договір з ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Грошові кошти на виконання умов такого договору, в розмірі 5400,00 грн., були перераховані відповідачу, що підтверджується дослідженими судом доказами. Доказів того, що зазначений у договорі номер рахунку [PERSON] не належить, суду надано не було. Враховуючи те, що [PERSON] обов`язку з повернення коштів за кредитним договором не виконала, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з останньої боргу в загальному розмірі 49410,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved