Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

У грудні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» в особі представника Логош Т.В. через систему «Електронний суд» звернулось до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26.04.2025-100001600, згідно умов якого відповідачу надано кредит в сумі 6 500 грн. на строк 217 днів. В подальшому, сторони уклали ряд додаткових угод, відповідно до умов яких загальний розмір наданого кредиту склав 12 700 грн. Свої зобов`язання Товариство виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти, тоді як [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 30 974,50 грн., яку представник позивача просить стягнути на користь Товариства. Ухвалою судді від 09.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного. 26.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 26.04.2025-100001600. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 6 500 грн., строком на 217 днів. 01.05.2025 року [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» підписали Додатковий договір до кредитного договору № 26.04.2025-100001600, відповідно до умов якого сума кредиту з дати укладення становить 7 700 грн. 29.05.2025 року [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» підписали Додатковий договір до кредитного договору № 26.04.2025-100001600, відповідно до умов якого сума кредиту з дати укладення становить 8 900 грн. 04.07.2025 року [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» підписали Додатковий договір до кредитного договору № 26.04.2025-100001600, відповідно до умов якого сума кредиту з дати укладення становить 10 000 грн. 11.07.2025 року [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» підписали Додатковий договір до кредитного договору № 26.04.2025-100001600, відповідно до умов якого сума кредиту з дати укладення становить 12 700 грн. Як убачається з листів ТОВ «Універсальні платіжні рішення», на платіжну картку [NUMBER] перераховано кошти в сумі 12 700 грн., що підтверджує доводи позивача про отримання відповідачем кредитних коштів. Доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, РНОКПП тощо) були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій позичальник не звертався. Також не спростовано, що вказана банківська платіжна картка не належить відповідачу. Крім того, відповідачем проведена часткова оплата по кредитному договору в сумі 3135,50 грн. від 27.05.2025 року та 4445 грн. від 02.07.2025 року, які враховані під час формування довідки про заборгованість. Так, з довідки-розрахунку встановлено, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Споживчий центр» становить 30 974,50 грн., з яких: 12 700 грн. основний борг, 11 356 грн. проценти, 342 грн. комісія за надання, 1143 грн. комісія за обслуговування, 5433,50 грн. неустойка. Таким чином, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем, внаслідок чого утворилась заборгованість. Положенням статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 527 ЦК України). Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно з частиною першоюстатті 530 ЦК України. Положенням статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положенням статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Споживчий центр» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач [PERSON] - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.

Outcome: partial