Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

22 грудня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА»), яке діяло через представника Памірського М.А., звернулось з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 28 серпня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №508406-КС-001. А саме, ТОВ «БІЗПОЗИКА» 28 серпня 2024 року було направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 508406-КС-001 про надання кредиту. 28 серпня 2024 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 508406-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 11000 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Відповідач належним чином не виконує, свої зобов`язання за Кредитним договором, а лише частково сплачував кошти, а тому станом на 01 грудня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 14724,40 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 7150 грн, суми прострочених платежів по процентах 7574,40 грн. Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 22 січня 2026 року було витребувано докази. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність та надання згоди на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, про що постановив відповідну ухвалу. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 28 серпня 2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 508406-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (далі Договір) /а.с. 28а-28в/. 28 серпня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 508406-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3364 /а.с. 19-28/. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.7 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 11000 грн, тип кредиту кредит, строком на 24 тижні - до 10 лютого 2025 року. Згідно п. п. 2.8, 2.9, 2.10 Договору, орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту 26966,30 грн. Загальні витрати за Кредитом 15966,30 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6692,17 процентів. Як вбачається з п. 2.11 Договору, денна процентна ставка 0,86 процентів. Згідно з п. 4.2.2 Договору сторонами було погоджено також графік платежів. В паспорті споживчого кредиту /а.с. 16-18/ передбачені умови кредитування, з яким [PERSON] ознайомився 28 серпня 2024 року. На підтвердження укладення Договору позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої вбачається, що 28 серпня 2024 року о 13:25:27 клієнт, використовуючи номер телефону, ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет, Клієнту на номер телефону відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-2259 для підписання паспорта споживчого кредиту та Інформаційного повідомлення, про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних, Акцептування клієнтом умов оферти, шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-3364 /а.с. 40/. З анкети клієнта від 27 листопада 2025 року /а.с. 41, 42/ вбачається номер телефону позичальника [NUMBER] та номер банківського рахунку [NUMBER] , а також підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів на суму 11000 грн. До позовної заяви додано Правила надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» /а.с. 43-55/. 03 березня 2026 року до суду надійшли витребувані докази з яких вбачається, що банківська картка № [NUMBER] належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). З виписки за договором на ім`я [PERSON] вбачається, що 28 серпня 2024 року на дану картку зараховані кошти 11000 грн /а.с. 87-181/. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості станом на 27 листопада 2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитом становить 18920,47 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 7150 грн, суми прострочених платежів по процентах 7574,40 грн, заборгованість по штрафам 4196,07 грн /а.с. 11-14, 15/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Як було встановлено судом, згідно розрахунку заборгованості, проценти відповідачу були фактично нараховані з 28 серпня 2024 року по 12 лютого 2025 року, тобто в межах строку дії договору. Тому нарахування процентів за користування наданими кредитними коштами за Договором відповідає умовам цього Договору. Недійсність зазначеного Договору в судовому порядку не визнана. В розрахунку заборгованості та довідці про стан заборгованості позивачем зазначена заборгованість по штрафам, яку позивач не включає в заборгованість та не просить стягнути її з відповідача, а тому, вказаний розрахунок заборгованості є правильним, відповідачем не спростований, відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені Договором, та таких, що спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування процентів відповідає умовам кредитного договору. Отже загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить - 14724,40 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 7150 грн, суми прострочених платежів по процентах 7574,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а. с. 10/.

Outcome: approved