Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою в електронній формі через електронний кабінет до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №124092108 від 27.01.2021 року у розмірі 54862,25 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.01.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №124092108 на суму 13660 гривень. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8CF86. Відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував 27.01.2021 року відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти у розмірі 13 660,00 гривень на банківську карту № [NUMBER] , яку останній вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Надалі 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. Надалі 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Також ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на виконання договору факторингу 2 підписали Реєстр прав за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. У подальшому 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавств. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором, становить 54 862,25 гривень, яка складається з 13 659,36 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 41 202,89 гривень - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Ухвалою суду від 18.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін та витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» докази. Від АТ КБ «ПриватБанк» до суду поступили витребувані докази. Представник позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутності представника, позовні вимоги задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.9). Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи тричі повідомлений належним чином, судові повістки на 18.12.2025 року, 28.01.2026 року та на 19.03.2026 року повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» , відзиву не подав, про причини неявки не повідомив. Крім того, відповідач про розгляд справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України на 28.01.2026 року та на 19.03.2026 року. Згідно зі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У ч. 2 ст. 247 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Згідно з ч.ч.4, 5ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 19.03.2026 року, є дата складення повного судового рішення 24.03.2026 року. У ч. 1 ст. 280 ЦПК України закріплено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дачу, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи вищевказане, вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.3 ст 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Такі правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Судом встановлено, що 27.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії №124092108 у формі електронного документа, за яким кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 13660 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п.1.2. та 1.3 кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі «дисконтний період»). У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду. Застосування позичальником зазначеного права продовження загального строку дисконтного періоду можливе до закінчення дисконтного періоду, а також під час пільгового періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно із п.1.4.3. 1.4.3 умов договору у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору Основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах п. 1.7. договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.7.1. договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час ( п.1.6). Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах(п.1.7): 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.7.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду дозичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. договору, нараховуються за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником (п.1.8). Невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua (п.4.1). Строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.2 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.3. та п. 1.7. Договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дій договору діють до повного їх виконання (п.4.2). Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (п.4.3). У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 26.01.2021 року зазначені персональні дані позичальника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , дата укладення договору 27.01.2021 року, сума кредиту 13660 грн, строк кредиту 30 днів, номер карти позичальника 4149-49хх-хххх-1488. До договору долучено Правила та Паспорт споживчого кредиту на виконання п. 4.2 умов цього договору. Факт перерахування коштів у сумі 13660 гривень на вказану відповідачем у заявці на отримання грошових коштів в кредит банківську карту підтверджується платіжним дорученням № 17e0a17f-cdbe-4c8d-9ae7-fb9089d930b7 від 27.01.2021 року. З інформації, наданої АТ КБ «Приват банк», вбачається, що в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ) на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на який 27.01.2021 року перераховано 13660 гривень із призначенням платежу коштів згідно договору № 124092108 від 27.01.2021, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. На запит суду Верховинською селищною радою надано інформацію про те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , її дошлюбне прізвище [PERSON] . Із відповіді №2020024 від 18.11.2024 року від 18.11.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] , [INFO] , її РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована адреса проживання: [ADDRESS] . Таким чином судом встановлено, факт укладення договору №124092108 від 27.01.2021 року та перерахування коштів в сумі 13660 гривень відповідачу [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором 124092108 від 27.01.2021 року розмір заборгованості складає 37 897,07 гривень з яких 13 659,36 гривень - тіло кредиту, 24 551,88 гривень - відсотки за користування кредитом, із врахування добровільної сплати 27.02.2021 року 924 гривень з яких 0,64 гривень - тіло кредиту та 923,3 гривень проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ст. 1049 ЦК України закріплено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч.1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчувався 28 листопада 2019 року. Додатковими угодами, укладеними між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» №19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, від № 32 від 31 грудня 2023 року строк дії договору №28/1118-01 продовжено, зокрема до 31 грудня 2024 року. Відповідно до умов договору № 28/1118-01 від 28.11.2018 року до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі прав вимоги. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. У витязі з реєстру прав вимоги № 132 від 04.05.2021 року під порядковим номером 684 зазначено боржника [PERSON] , номер кредитного договору 124092108, дата кредитного договору 27.01.2021 року, заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 13659,36 гривень, заборгованість по відсоткам 24551,88 гривень, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) 38211,24 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість [PERSON] за кредитним договором 124092108 від 27.01.2021 року складає за тілом кредиту 13 659,36 гривень, заборгованість за відсотками 41 202,89 гривень, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) 54862,25 гривень. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчувався 04.08.2021 року. Предметом зазначеного договору факторингу є відступлення права вимоги, що зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Додатковою угодою №3 від 30.12.2022 року до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» продовжили строк дії договору до 30.12.2024 року. У витязі з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.202 року під порядковим номером 642 зазначено боржника [PERSON] , номер кредитного 124092108 від 27.01.2021 року складає за тілом кредиту 13 659,36 гривень, заборгованість за відсотками 41 202,89 гривень, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) 54862,25 гривень. 04.06.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», як фактор, зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта - товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн фінанс» за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора права заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (п. 1.1-1.3). Згідно з реєстром боржників ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» передав (факторові) ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до боржників позичальників клієнту на умовах передбачених договором, зокрема під порядковим номером 2010 право вимоги до [PERSON] за договором 124092108 від 27.01.2021 року складає за тілом кредиту 13 659,36 гривень, заборгованість за відсотками 41 202,89 гривень, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) 54862,25 гривень. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №124092108 від 27.01.2021 року заборгованість [PERSON] складає 54862,25 гривень, з яких 13 659,36 гривень - заборгованість за тілом кредиту та 41 202,89 гривень - заборгованість за відсотками. За таких обставин суд вважає, що у зобов`язанні за договором № 124092108 від 27.01.2021 року укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] відбулась заміна кредитора внаслідок належного відступлення права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал», а тому ТОВ «Юніт Капітал» має право на звернення до суду з цим позовом. Однак, суд не може погодитися із наведеним розрахунком заборгованості за відсотками з огляду та таке. Щодо розрахунку процентів зща користування кредитом суд виходить із наступного. Умовами договору передбачено, що строк кредиту 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником «Дисконтний період» (п. 1.2). У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. При цьому слід враховувати положення п.1.7 відповідно до якого зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду за який проценти розраховуються у розмірі 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Таким чином проценти за договором №124092108 від 27.01.2021 року становлять 35242,80 гривень (13660*1,7%*30+13660*2,3%*90) та із рахування добровільно сплати 27.02.2021 року коштів у сумі 923,36 гривень складає 34319,44 гривень. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №124092108 від 27.01.2021 року в сумі 47978,80 гривень, з яких 13659,36 гривень тіло кредиту та 34319,44 гривень проценти. У ст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України, Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат,пов`язаних із розглядом справи. За звернення до суду, позивачем оплачена сума судового збору із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при подачі позовної заяви в електронній формі, яка становить 2422,40 гривень та підтверджується платіжною інструкцією №17676 від 11.07.2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому у зв`язку з частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 2 118,47 грн. (47978,80 *2422,40/54862,25). Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ТОВ «Юніт Капітал» суду надало: - ордер від 05.06.2025 року на надання правничої допомоги ТОВ «Юніт Капітал» адвокатом Тараненко А.І.; - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 видано Тараненко А.І.; - довіреність від 05.06.2025 року видана ТОВ «Юніт Капітал» адвокату Тараненко А.І., якою уповноважено його бути представником товариства в будь-яких державних та недержавних органах, організаціях, установах, підприємствах, в тому числі в судових установах і органах примусового виконання судових рішень: в цивільних, господарських справах, у справах адміністративного судочинства, а також у виконавчому провадженні, з усіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі, заінтересованій особі, стороні у виконавчому провадженні; - договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року, укладений між позивачем та АБ «Тараненко та партнери», та протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги, з якого вбачається, що вартість 1 години усної консультації становить 500 гривень, 1 години підготовки адвокатського щзапиту - 500 гривень, 1 години вивчення матеріалів справи - 500 гривень, 1 години аналізу судової практики - 500 гривень, 1 години складання позовної заяви - 2500 гривень, 1 години участі в судовому засіданні - 1200 гривень, 1 години участі у відеоконференції - 700 гривень, 1 години підготовки та подача процесуальних документів - 500 гривень, 1 години відповіді на відзив на позовну заяву - 700 гривень, 1 години заперечення,додаткові пояснення - 700 гривень; - додаткову угоду №25770525641 від 05.06.2025 року, якою ТОВ «Юніт Капітал» доручила адвокату надавати юридичну допомогу за кредитним договором від 18.09.2023 року щодо позичальника [PERSON] ; - акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року (який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, з якого вбачається, що АБ «Тараненко та партнери» надано клієнту ТОВ «Юніт Капітал» послуги на загальну суму 7000 гривень, з яких 5000 гривень\\2 години - складання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до позичальника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 124092108 відж 27.0.12021 року; 1000 гривень\\2 години - вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника; 500 гривень\\1 година - підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 787944531 від 18.09.2023 на рахунок позичальника; 500 гривень\\1 година - підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 787944531 від 18.09.2023 на рахунок позичальника. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, в постанові від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Даючи оцінку зазначеним доказам, врахувавши характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень.

Outcome: approved