Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2026 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 18.03.2026 представник позивача - адвокат Кириченко Ольга Миколаївна подала заяву про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи її тим, що судом у заочному рішенні не вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн., незважаючи на подані до суду відповідні докази. Крім того, заявник зазначає, що повний текст рішення було отримано через підсистему «Електронний суд», а відсутність у резолютивній частині рішення висновків щодо стягнення витрат на правничу допомогу не була очевидною одразу, у зв`язку з чим строк на подання відповідної заяви було пропущено з поважних причин. Також заявник посилається на те, що справа розглянута у заочному порядку без участі відповідача, який не подавав заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу. З огляду на викладене заявник просить поновити строк на подання доказів щодо розміру судових витрат та ухвалити додаткове рішення про їх стягнення з позивача. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2026 вищевказана заява прийнята та призначена до розгляду у судовому засіданні без повідомлення учасників справи. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року задоволено позов, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість у розмірі 33 562,61 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.. На підставі ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи додано: копію договору № 01/05-23 від 01 травня 2023 року про надання правничої допомоги; копію додатку № 1 від 01 травня 2023 року до зазначеного договору; копію акту № 0812-25 від 01 травня 2023 року про надання правничої допомоги. Відповідно до вказаного акту, адвокатським бюро надано правничу допомогу, а саме: ознайомлення з матеріалами справи тривалістю 3 години на суму 4 500,00 грн, а також складання позовної заяви на суму 4 000,00 грн, загальна вартість наданих послуг становить 8 500,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява №72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у рішенні в справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі №756/2114/17 від 13 лютого 2019 року, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. Враховуючи предмет позову, складність та обсяг справи, співмірність складності справи із обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим представником часом, а також кількістю судових засідань, беручи до уваги задоволення позовних вимог, і те, що справа розглядалася у заочному порядку без участі представника позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на правничу допомогу. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим та співмірним стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial