Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову зазначила, що 09.08.2024 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис №173 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Через несумісність характерів подружні відносини не склалися. Просить розірвати шлюб, не надавіати строк на примирення та стягнути судові витрати на її користь. В судові засідання, призначені на 13.02.2026 року та на 19.03.2026 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] згідно Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка у позовній заяві зазначила адресу відповідача [ADDRESS] , на яку суд направив копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, однак зазначене поштове відправлення (трек відправлення №R067115884023) не було вручено адресату, та повернулось до суду з відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою». 28.01.2026 на адресу суду засобом поштового зв`язку надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог разом з копією паспорта. На конверті не зазначена адреса відправника. Оскільки суд не може пересвідчитись, що саме відповідач надав заяву, враховуючи, що запити щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціально сфери не надали можливості встановити місце перебування відповідача, місце реєстрації знаходиться на тимчасово окупованій території, де не здійснюється поштовий обіг, суд викликав відповідача в порядку чинного законодавства шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду на підставі наявних в ній доказів та документів. Ухвалою суду від 19.03.2026 року суд постановив розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09.08.2024 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.08.2024 року під актовим записом №173, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). У відповідності до ч. 1 ст. 112 СК України з метою встановлення наявності підстав для розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини між подружжям фактично припинені, подружжя проживає нарізно, сімейне життя не склалося і в подальшому сторони не бажають проживати разом; примирення між сторонами не можливе. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи положення ст. 133, 141 ЦПК України, результат розгляду справи суд вважає, що судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн. в зв`язку із задоволенням позову. Згідно зі ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved