Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

29 жовтня 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] , у якій просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом з позовною заявою позивачка подала клопотання про витребування доказів, у якому просила: - витребувати з органу опіки і піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; - витребувати з органу опіки і піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області акт обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою : [ADDRESS] . 1. Процесуальні дії/рішення у справі Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2025 року позовну заяву передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області (а.с. 36). 18 листопада 2025 року цивільна справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Козельщинського районного суду Полтавської області від 18.11.2025 справу розподілено головуючій судді Козир В.П. (а.с. 39). Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2025 року цивільну справу прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 08 січня 2026 року (а.с. 44-46). Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи (як органи опіки та піклування), яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Службу у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Клопотання позивачки про витребування доказів задоволено частково, зобов`язано виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області скласти та надати суду у строк до 24 грудня 2025 року висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 22.12.2025 від представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшло клопотання про відкладення судового засідання на кінець січня 2026 року у зв`язку з необхідністю затвердження та розгляду проєкту рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 59). 08.01.2026 від представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшло клопотання про відкладення судового засідання на початок лютого 2026 року у зв`язку з необхідністю затвердження та розгляду проєкту рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 63). 08.01.2026 від представника позивачки - адвоката Єрмоленка О.В. надійшло клопотання про виклик свідків (а.с. 66-67). 08.01.2026 від представника позивачки - адвоката Єрмоленка О.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання (а.с.70-71). Протокольною ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 08.01.2026 заяви представника позивачки [PERSON] - адвокат Єрмоленка Олександра Віталійовича та представниці органу опіки і піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Ольшанської В.С. про відкладення розгляду справи - задоволені. Підготовче судове засідання відкладено на 20.01.2026 (а.с.74). 08.01.2026 надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився (а.с. 77). Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 20.01.2026 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 березня 2026 року (а.с. 82-83). 26.01.2026 та 29.01.2026 від органу опіки і піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, надійшли заяви про долучення документів до матеріалів справи (а.с. 91), у якій орган опіки та піклування просив суд розгляд справи проводити без участі представника та долучити до матеріалів справи копію рішення про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських та висновок органу опіки та піклування виконавчого Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 92-95, 104-110). 03.03.2026 від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.115). 08.03.2026 від представника позивача надійшла заява про виклик психолога [PERSON] для проведення опитування дитини у судовому засіданні (а.с. 117-118). До початку судового засіданні у спеціально обладнаному залі суду у присутності позивачки [PERSON] (матері, законного представника дитини) та практикуючого психолога, спеціаліста у галузі дитячої психології [PERSON] проведено опитування малолітньої дитини [PERSON] . Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовільнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 113-114). Подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 77). Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (орган опіки та піклування), явку представника у судове засідання не забезпечив. Подав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області окремих заяв не подавала . Справу розглянуто 11 березня 2026 року у порядку загального позовного провадження за участю позивачки. 11.03.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Ухвалення та проголошення рішення суду відкладено до 16.03.2026 до 16.00 години. Рішення суду ухвалено, складено та підписано суддею 16.03.2026. Рішення суду не проголошувалося у зв`язку з неявкою учасників справи на оголошення. 2. Аргументи сторін 2.1. Позиція позивача (а.с. 1-6) В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що вона та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі з 2016 року, який був розірваний на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.01.2021. Від шлюбу сторони маються малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Починаючи зі січня 2017 року відповідач перестав проявляти до сина батьківську турботу, жодним чином матеріально не утримував дитину, не займався його вихованням, розвитком, аліменти не сплачував, через що утворився великий борг, майже більше чим 100000,00 грн, й тому позивачка була вимушена відмовитись від аліментів, розчарувавшись в тому, що їх взагалі колись отримає від відповідача. Дитину виховувала та утримувала самотужки. У подальшому позивачка вийшла заміж та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] зазначала, що її чоловік [PERSON] допомагає їй виховувати сина, матеріально його утримує, займається разом з нею його розвитком та вихованням, приймає активну участь у житті дитини. У них склалась міцна сім`я, присутнє родинне тепло та гарні стосунки. За тривалий час відповідач жодного разу не телефонував дитині, не поздоровляв його з днем народження, не цікавився його станом здоров`я, навчанням та взагалі не проявляв батьківської турботи. Вже з цих дій можна зробити висновок про те, що відповідач являється безвідповідальною особою. Позивачка зазначала, що в даний час, вона з чоловіком і дитиною проживають в 3-х кімнатній квартирі [ADDRESS] , яка є власністю її сестри - [PERSON] . Квартира має всі комунальні зручності, та син [PERSON] має окрему кімнату, яка підлаштована під нього для кращого його розвитку та навчання. При нормативному обґрунтуванні позивачка та її представник посилалися на статті 9, 51 Конституції України, статті 150, 152, 155, 164, 166 Сімейного кодексу України, на статтю 12 Закону України «Про охорону дитинства» та Постанову Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що вона жодним чином не чинить перешкод у спілкуванні сина з батьком чи з бабою (матір`ю відповідача). Навпаки, стверджувала, що після розірвання шлюбу повідомляла матері колишнього чоловіка, що незалежно від розлучення, вона може завжди брати до себе онука та з ним спілкуватися, проте ані батько, ані баба такої ініціативи не проявляли. На її думку, причиною цього є те, що у відповідача є інша сім`я. 2.2. Позиція відповідача (а.с. 77). Відповідач [PERSON] з позовними вимогами погодився, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . 2.3. Позиція третіх осіб (а.с. 91-95) Орган опіки та піклування висловив свою думку у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав. 3. Фактичні обставини справи, встановлені судом У позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] [INFO] народилася дитина - [PERSON] , що встановлено з копії свідоцтва про народження від 20 вересня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.01.2018, яке набрало законної сили 20.02.2018, шлюб, між позивачкою [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.06.2016 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 144, - розірвано. Прізвище [PERSON] залишено « [PERSON] ». Місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу визначено з матір`ю [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії заяви від 03.09.2025, справжність підпису на якій нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Дудкіною С.Г. (реєстровий номер 697), [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Повідомив, що правові наслідки позбавлення батьківських прав йому відомі (а.с. 7). 25 квітня 2025 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 209) у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.04.2025 (а.с. 10). З довідки Кременчуцької гімназії № 27 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с.11) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається у 3 класі Кременчуцької гімназії № 27 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. [PERSON] завжди відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини і класу. Батько [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори, з класним керівником не спілкувався, навчанням та поведінкою дитини особисто не цікавився. Відповідно до довідки, виданої Комунальним некомерційним медичним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» м. Кременчука (а.с.12) дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває під медичним спостереженням КНМП «ЦПМСД № 3» м. Кременчука; дитина здорова, щеплення за віком, психомоторний розвиток відповідає вікові. На прийом до лікаря-педіатра звертається у супроводі матері. Рекомендації лікаря мати виконує в повному обсязі. Під час візитів до лікаря-педіатра ознак неналежного догляду, алкогольного сп`яніння, жорстокого поводження з дитиною не виявлено. Відомості щодо звернення дитини на прийом до лікаря - педіатра у супроводі батька у закладі охорони здоров`я відсутні. З довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин від 17.07.2025 № 278 вбачається, що [PERSON] психіатричні речовини не вживає (а.с.14). [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи непогашеної судимості не має та у розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Міністерства внутрішніх справ України станом на 23.10.2025 (а.с.15). Відповідно до характеристики від 27.10.2025 (а.с. 16) [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та являється власником даної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.2020. Фактично [PERSON] та її чоловік [PERSON] , а також неповнолітній син від першого шлюбу [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 1996 року і по даний час. Дане житлове приміщення належить рідній сестрі [PERSON] - [PERSON] на праві власності. Квартира, у якій проживає сім`я [PERSON] складається з 3-х кімнат з усіма комунальними зручностями, де є окрема кімната, яка облаштована усіма необхідними речами для сина [PERSON] , [INFO] . За час проживання за даною адресою, [PERSON] зарекомендувала себе тільки з позитивної сторони. Підтримує добрі стосунки з сусідами, ввічлива, дружелюбна. В конфліктних ситуаціях із сусідами не помічена. Чоловік [PERSON] виховує сина [PERSON] як свого рідного сина, в сім`ї склалися теплі родинні стосунки. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31.01.2020 (а.с. 17-18) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2020 (а.с. 19). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 23.09.2025 [PERSON] за період з січня 2025 року по липень 2025 рік мала середньомісячний дохід 23976,74 грн (а.с. 20-21). Згідно з реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] за 2025 рік отримав дохід у розмірі 813866,26 грн. Місце проживання позивачки [PERSON] та її сина [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26-27). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.01.2026 № 254, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 92-95, 104-109). З цього ж висновку вбачається, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31.05.2017 з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , але батько аліменти не сплачував та у зв`язку з несплатою мав значну заборгованість по сплаті аліментів, заборгованість становила близько 100 000,00 грн. Відповідно до інформації, наданої Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.12.2025 № 263875, згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 24.12.2025 відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] .. У відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 54260109 з примусового виконання виконавчого листа № 524/1638/17-ц, виданого Автозаводським районним судом Полтавської області про стягнення аліментів з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.03.2017 до досягнення дитиною повноліття. 16.03.2023 виконавче провадження завершено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надходженням на адресу відділу заяви від [PERSON] про повернення виконавчого документа без виконання. Згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження повторно на виконання вказаний виконавчий документ не пред`являвся. 26.12.2025 спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було відвідано родину гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що у трикімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями проживають: [PERSON] (мати), [PERSON] (чоловік матері, який на момент відвідування був відсутній, оскільки зі слів [PERSON] наразі проходить військову службу в лавах 3СУ) та малолітній син [PERSON] , [INFO] . Родина проживає у квартирі з усіма комунальними зручностями. В квартирі наявні сучасні меблі, побутова техніка, засоби повсякденного користування. Для малолітнього [PERSON] облаштована окрема кімната, в якій для нього наявне спальне місце, письмовий стіл, технічні засоби для дистанційного навчання. Дитина в повній мірі забезпечена одягом відповідно до віку та сезону, засобами гігієнічного догляду. 3 метою з`ясування думки малолітнього [PERSON] щодо позбавлення батька батьківських прав спеціалістом служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із дитиною було проведено бесіду. Під час бесіди [PERSON] повідомив, що давно не спілкувався із батьком. Останній раз зустрічався із ним на вулиці, біля під`їзду. Також малолітній Всеволод пояснив, що батько не телефонує, не вітає із святами та не дарує подарунки. Окрім того, у висновку зазначено, що через засоби Telegram-зв`язку 15.12.2025 [PERSON] зателефонував до служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області й надав пояснення, в яких зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина, бо має іншу родину та не має часу і можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Просив питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області розглядати за його відсутності. З Єдиного державного реєстру судових рішень судом також встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.05.2017 у справі № 524/1638/17 стягнуто з Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.03.2017 до досягнення дитиною повноліття. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою позивачки, проживає поряд. Батька [PERSON] не бачила багато років, їй точно відомо, що він багато років не спілкується з дитиною, не телефонує, не вітає зі святами. У нього нова родина. Останній раз він брав сина, коли той був ще зовсім маленький. У [PERSON] з новим чоловіком позивачки [PERSON] гарні стосунки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знає позивачку близько 8 років. За ці 8 років вона ніколи не бачила відповідача [PERSON] . Всеволод казав, що не бачив батька. Баканача [PERSON] знає і бачила. У порядку ч. 2 ст. 171 СК України у судовому засіданні у присутності психолога [PERSON] було з`ясовано думку малолітнього [PERSON] , який пояснив, що проживає разом з мамою, братів та сестер не має, має двоюрідного брата. Розповів про [PERSON] (чоловіка мами). Про рідного батька майже нічого не міг розповісти, пригадав один рази, коли тато його брав погуляти давно. Бабусю зі сторони батька також не пригадав. На підтвердження кваліфікації психологом надано копію диплома про перепідготовку про присвоєння кваліфікації практичного психолога (а.с. 122), копію посвідчення про членство в ГС «Національна психологічна асоціація» (а.с. 121), копію посвідчення про асоційоване членство громадської організації «Асоціація дитячих та сімейних психологів України» (а.с. 123). 4. Норми права та висновки Верховного суду, які застосував суд Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ч. 3 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства » виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Частинами 2, 3 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини (ч. 6 ст. 164 СК України). За положенням частин 4-6 статі 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Стаття 165 СК України встановлює, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 СК України визначено таке: 1. Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. 2. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 3. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Зокрема, вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18, від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20. Верховний Суд у справах № 753/2025/19 та 466/9380/17 зазначав: ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав, подання апеляційної скарги свідчить про інтерес батька до дитини. 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Судом установлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Наразі вихованням, утриманням та піклуванням малолітньої дитини займається його матір (позивачка) та вітчим (чоловік матері). Батько (відповідач) після розірвання шлюбу з позивачкою у порушення вимог ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України не виконує жодних обов`язків щодо дитини. Факт надання письмової згоди на позбавлення батьківських прав, на думку суду, у даному конкретному випадку додатково свідчить про відсутність у відповідача як батька будь-якого інтересу до дитини. Відповідач не має заборгованості за аліментами, які зобов`язаний сплачувати за рішенням суду на утримання дитини. Проте заборгованість відсутня не через належне виконання відповідачем обов`язку з матеріального утримання дитини, а через те, що позивачка відмовилася від примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів. Добровільно відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, матеріально дитину не утримує. Принаймні докази зворотного у матеріалах справи відсутні. Позивачка стверджувала, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками. Це підтвердили свідки. Відповідач не заперечив такі аргументи позивачки та, навіть, під час судового розгляду справи не проявив інтерес до дитини, не намагався виправити ситуацію та зберегти свій статус батька, відновити родинні стосунки з дитиною. Сама дитина майже не знає нічого про свого батька, за ним не сумує. Тісний родинний зв`язок між дитиною та батьком (відповідачем) наразі відсутній. Такий зв`язок відсутній саме через неналежну поведінку відповідача. Створення перешкод у спілкуванні відповідача та дитини зі сторони позивачки судом не встановлено, про таке не стверджував й відповідач. Отже суд погоджується з доводами позивачки та висновком органу опіки та піклування та вважає, що відповідач свідомо нехтує своїм основним обов`язком - забезпечення інтересів своєї дитини, не турбується про сина, не бере участь у його вихованні, навчанні, розвитку, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не бере участь у створенні належних умов для розвитку природних здібностей дитині, готуванні дитини до самостійного життя та праці. Відповідач взагалі не цікавиться життям та здоров`ям дитини; не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального розвитку та самоусвідомлення; не спряє налагодженню відносин з дитиною, що перебуває у малолітньому віці та потребує батьківської уваги та турботи; самоусунувся від виховання дитини та турбування про неї, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Про наведене свідчить і той факт, що відповідач добровільно погодився з вимогами позивачки про позбавлення його батьківських прав, подавши відповідну заяву. Матеріали справи містять належні та достатні докази на підтвердження факту ухилення відповідачем [PERSON] від виконання ним своїх батьківських обов`язків стосовно виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Все наведене є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Отже, суд уважає, позовна заява позивачки є обґрунтованою, підставною та такою, що підлягає задоволенню. Що стосується вимоги ч. 3 ст. 166 СК України, відповідно до якої суд при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, то суд доходить висновку про відсутність підстав для вирішення питання про стягнення аліментів у межах розгляду даної справи, оскільки зазначене питання вже було вирішено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Однак, суд уважає за необхідне роз`яснити позивачці, що вона не має права відмовлятися отримувати аліменти від відповідача як особи, позбавленої батьківських прав, та має пред`явити виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини до відповідного органу виконавчої служби з метою примусового стягнення аліментів. Суд також роз`яснює відповідачу у справі, що відповідно до ч. 1-2 ст. 169 Сімейного кодексу України батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Відповідно до ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. 6. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору у розмірі 1211,50 грн, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 31). У позовній заяві позивачка зазначила, що не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат. З урахуванням позиції позивачки суд не стягує судові витрати з відповідача на користь позивачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved