Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Адвокат Статівка О.В., діючи від інтересах [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду Донецької області із позовною заявою, в якій просить суд визнати квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53, 1 кв. м. спільною сумісною власністю подружжя; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.12.1997 року між [PERSON] (далі за текстом позивач) та [PERSON] (далі за текстом відповідач) було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . 22.11.2005 року подружжям було куплено квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53, 1 кв. м. Квартира була оформлена за договором купівлі-продажу №8172 від 22.11.2005 року на відповідача. На даний час подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, у зв`язку з цим на даний час триває процес розірвання шлюбу. Посилаючись на норми СК України просить суд визнати за позивачем квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53, 1 кв. м. спільною сумісною власністю подружжя; визнати за позивачем право власності на 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 15.10.2024 року (головуючий суддя Феняк О.Р.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 27). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20.11.2024 року (головуючий суддя Феняк О.Р.) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 42). На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року №3707/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області» до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2026 року цивільну справу прийнято до свого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.56). Позивач та її представник правом на участь у судовому засіданні не скористалися, остання через модуль підсистеми Електронний суд» направила до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу розглянути за її та позиача відсутності. Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, в матеріалах справи містится заява, в якій він просить справу розглянути за його віутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не запересує проти їх задоволення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206цього Кодексу. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», з огляду на визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків сплаченого судового збору, що складає 484 грн. 48 коп., на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved