Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з цією заявою та вказала, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 квітня 2025 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка доводилась матір`ю заявниці, однак документи, що підтверджують родинні зв`язки, відсутні. На даний час у заявниці виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між нею та [PERSON] , оскільки зазначена обставина в майбутньому матиме для заявниці юридичні наслідки. Тому, заявниця звернулась до суду з цією заявою та просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Водночас ч. 1 ст. 5 ЦПК України зазначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 293 ЦПКУ країни передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України встановлений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються у судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку цивільного судочинства розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, судом встановлені такі фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 квітня 2025 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно наявних в матеріалах справи копій: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] [INFO] , у відповідних графах відомостей про батьків, зазначено «батько: [PERSON] », «мати: [PERSON] », свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 01 грудня 1963 року Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області, копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 1998 року Криничанським РВ УМВС України у Дніпропетровській області на ім`я [PERSON] , [INFO] ; копії домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] , вбачається зв`язок та підтвердження факту, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а неможливість підтвердження цього факту у позасудовому порядку суд вважає з причини того, що після укладення шлюбу [PERSON] не змінила прізвище у своєму паспорті. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин породить для заявниці певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявниця звернулась із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин, оскільки встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим, що перешкоджає реалізації заявниці своїх прав, у зв`язку з чим заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved