Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ними 04 липня 2018 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 04.07.2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, постійні непорозуміння, сварки та втрату почуття любові і поваги один до одного. Шлюб існує формально, брачно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Майнових спорів між сторонами немає. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 10.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача до суду надійшла письмово заява, в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Крім того, позивач просила суд не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. Від відповідача до суду надійшла письмова заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Згідно з частинами першою та третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 04 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 224. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви та поданих заяв сторін вбачається, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Наміри щодо відновлення стосунків та збереження сім`ї у сторін відсутні. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду за позовом одного з подружжя. Право на пред`явлення такого позову передбачено ст. 110 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення між ними неможливе, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також суд роз`яснює, що розірвання шлюбу між батьками не звільняє їх від обов`язків щодо дитини та не впливає на її права. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Враховуючи, що позивач подала заяву, в якій прямо просила не стягувати судовий збір з відповідача, суд вважає за необхідне залишити понесені судові витрати у розмірі 1 211,20 грн за позивачем.

Outcome: approved