Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , після смерті якого залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2016 року по [INFO] в сумі 302349,03 грн. Після смерті батька [PERSON] вона, як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину та звернулася із письмовою заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., який постановою 08.08.2025 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки зі змісту отриманої відповіді від ГУ ПФУ в Донецькій області від 03.07.2025 за вих. № 0500- 0205-8/65941 з`ясовано, що у пенсійній справі [PERSON] відсутня сума пенсії що належала пенсіонерові, і залишилась недоотриманою у зв`язку із його смертю. На підставі наведеного нотаріусом не встановлено склад спадкового майна, на яке спадкоємець у своїй заяві просить видати свідоцтво про право на спадщину, а саме - відсутня сума пенсії, що належала пенсіонерові, і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю. Крім того, вказала, що її прізвище згідно паспортних даних зазначено як « [PERSON] », а прізвище її батька як « [PERSON] », тож вона вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення родинних відносин через наявні розбіжності у написанні їх прізвищ. Тому просила суд, встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на суму його недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 по 30.11.2024 у загальній сумі 302349,03 грн. та стягнути вказану суму недоотриманої пенсії а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2903,27 грн. з відповідача. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі та позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. До суду надала відзив, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, з огляду на те, що за матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) перебував на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Слов`янську як внутрішньо переміщена особа та отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІХ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). Нарахування пенсійних коштів за березень 2016 року в сумі 2389,03 грн. відповідачем було проведено, але кошти не виплачені пенсіонеру у зв`язку з призупиненням виплати пенсії [PERSON] на підставі обміну даних з Єдиної інформаційної бази про внутрішньо переміщених осіб з органами соціального захисту населення (далі ЄІБВПО). За відсутності інформації про реєстрацію пенсіонера в ЄІБВПО нарахування пенсійних коштів [PERSON] з 01.04.2016 не проводилось. Пенсійна справа знята з обліку з 01.12.2024 у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть від 07.01.2025 серія [NUMBER] , місце смерті [PERSON] - Донецька область, м. Донецьк. Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Донецький район є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 07.04.2014. На лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. Відповідачем у травні 2025 року повідомлено про відсутність недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] . Можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано статтею 52 Закону №1058, в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. Особливості реалізації прав осіб, які проживають на тимчасово окупованій території, на пенсійне забезпечення визначено статтею 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», пунктом 144 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058. Згідно пункту 14-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 громадяни України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії. Таким чином, починаючи з 2014 року особи, які проживали на тимчасово окупованій території, мали можливість одержувати пенсії від Пенсійного фонду України, якщо не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії та соціальні послуги від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. За наявною інформацією, за життя з часу припинення пенсійних виплат [PERSON] , який мешкав на тимчасово окупованої території України, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, не звертався, а відтак пенсія за період з 01.04.2016 по 30.11.2024 не підлягала нарахуванню і не була йому нарахована. На підставі вищевикладеного, сума недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 складає 2389,03 грн, за період з 01.04.2016 по 30.11.2024 - відсутня. Крім того, відповідач вважає розрахунок представника позивача помилковим, оскільки дані, які були використані адвокатом Д`яконовою К.І., були взяті з розпоряджень, наданих на вимогу суду згідно з ухвалою суду від 13.01.2026, проте розмір пенсії у даних розпорядженнях є умовним, оскільки пенсійні виплати за період з 01.04.2016 по 30.11.2024 не нараховувалися. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (заповненого російською мовою) серії [NUMBER] , виданого 25 травня 1970 року, рос. мовою « [PERSON] » народилася [INFO] у смт. Володарське Володарського району Донецької області, її батьками є рос. мовою « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00054175981 від 15.10.2025, [PERSON] народилася [INFO] у смт. Володарське Володарського району Донецької області, її батьками є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 07.07.1998, [PERSON] народилася [INFO] в смт. Володарське Володарського району Донецької області. Відповідно до копії паспорту громадянина України, серії [NUMBER] виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 12.09.2001, [PERSON] , народився [INFO] в с. Миколаївка Садовського району Воронезької області. Отже, у наявних у позивача документах містяться суперечності у написанні її прізвища та прізвища її батька, що може обґрунтовано викликати сумніви у встановленні родинних відносин. В паспорті позивача [PERSON] прізвищем зазначене як « [PERSON] », а не « [PERSON] », як у свідоцтві про народження заповненого російською мовою, однак повністю збігається з ім`я, по-батькові, датою та місцем народження, а відомості щодо її батьків повністю узгоджуються з відомостями зазначеними у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. У зв`язку з чим, оцінюючи надані заявником докази в їх сукупності, суд вважає, що факт спорідненості між позивачем [PERSON] та [PERSON] , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, та приходить до висновку про доведеність тієї обставини, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Приймаючи до уваги, що від встановлення даного факту родинних відносин залежить виникнення особистих майнових прав позивача, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.01.2025, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Донецьк Донецької області, в Україні. Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 0500-0203-8/77546 від 06.08.2025, сума недоотриманої пенсії сума недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] за період з 01.03.2016 по 30.11.2024 відсутня. Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 3/2025 від 23.04.2025, які були витребувані судом у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] шляхом звернення із заявою до нотаріуса. Заповіти спадкодавця в матеріалах спадкової справи відсутні. Окрім позивача із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто більше не звертався, з чого суд робить висновок про те, що інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину відсутні. Також в матеріалах нотаріальної справи містяться листи № 0500-0205-8/53878 від 30.05.2025 та № 0500-0205-8/65941 від 03.07.2025, згідно яких ГУПФУ в Донецькій області повідомило приватного нотаріуса, про відсутність у пенсійній справі [PERSON] суми пенсії, що належала пенсіонеру і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 08.08.2025, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки зі змісту отриманої відповіді від ГУ ПФУ в Донецькій області від 03.07.2025 за вих. № 0500- 0205-8/65941 з`ясовано, що у пенсійній справі [PERSON] відсутня сума пенсії що належала пенсіонерові, і залишилась недоотриманою у зв`язку із його смертю. На підставі наведеного нотаріусом не встановлено склад спадкового майна, на яке спадкоємець у своїй заяві просить видати свідоцтво про право на спадщину, а саме - відсутня сума пенсії, що належала пенсіонерові, і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України). Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до ст. 18 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 19 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія. Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені підстави для припинення виплати пенсії. Таким підставами є: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Проте, визначених даною статтею обставин, у судовому засіданні не встановлено. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України». Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій відповідача спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідач не надав суду розрахунку недоотриманої пенсії [PERSON] оскільки вважає, що такі суми відсутні. Разом з тим, суд не погоджується з доводами відповідача та вважає їх безпідставними з огляду на вищевказані вимоги чинного законодавства. Згідно наданих відповідачем на виконання ухвали суду від 13.01.2026 про витребування доказів розпоряджень про перерахунок пенсії [PERSON] судом встановлено, що розмір пенсії [PERSON] з 01.03.2016 по 30.11.2024 підлягав перерахунку та змінювався, зокрема: за період з 01.03.2016 по 30.04.2020 щомісячний розмір пенсії за віком [PERSON] (з відповідними доплатами та надбавками) складав - 2423,47 грн. на місяць; з 01.05.2020 по 31.12.2020 - 2923,47 грн. на місяць; з 01.01.2021 по 30.11.2021 - 2966,43 грн. на місяць; з 01.12.2021 по 30.06.2022 - 3166,43 грн. на місяць; з 01.07.2022 по 30.09.2022 - 3236,43 грн. на місяць; з 01.10.2022 по 31.12.2023 - 3316.43 грн. на місяць; з 01.01.2024 по 29.02.2024 - 3 756,43 грн. на місяць; з 01.03.2024 по 01.12.2024 - 4006,43 грн. на місяць. Таким чином, судом встановлено, що загальний розмір недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01.03.2016 по 30.11.2024 становить 302349,03 грн. Суд відхиляє доводи представника відповідача, що здійснений представником позивача розрахунок суми недоотриманої пенсії [PERSON] є помилковим, а розмір пенсії, зазначений у розпорядженнях є умовним, оскільки вказані твердження жодним чином не підтверджені та безпідставні. В свою чергу розрахунок позивача повністю узгоджується з наданими відповідачем розпорядженнями про перерахунок пенсії, які містяться в матеріалах пенсійної справи [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що позивач як спадкоємець першої черги за законом має право на одержання недоотриманої пенсії свого батька, яка увійшла до складу спадщини, однак не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку через невизнання цього права відповідачем. При таких обставинах, позивач позбавлена можливості отримати у спадщину майно, яке належало спадкодавцю [PERSON] в порядку спадкування за законом у позасудовому порядку, що порушує її право власності, тому суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на суму його недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 по 30.11.2024 у загальній сумі 302349,03 грн. та стягнути вказану суму недоотриманої пенсії з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2903,27 грн., у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved