Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

04 лютого 2026 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Кудіна А.В. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 8799159 від 24 лютого 2025 року в розмірі 12400,00 грн., яка складається: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4760,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 3640,00 грн. сума заборгованості за пенею та штрафами, а також стягнути з відповідача на користь позивачі понесені судові витрати. Документ сформований в системі «Електронний суд» 31 січня 2026 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. 10 березня 2026 року, до початку розгляду справи по суті, до суду від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки відповідач [PERSON] погасив суму заборгованості за кредитним договором № 8799159 від 24 лютого 2025 року, у зв`язку з чим відсутній предмет спору. Представник просив повернути ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір сплачений за подання позовної заяви. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений за адресою його місця проживання, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, дійшов до наступного висновку. Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі N 13/51-04, провадження N 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. З огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі N 13/51-04, провадження N 12-67гс19, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі N 456/647/18, провадження N 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі N 686/20582/19, провадження N 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 750/1658/20, провадження N 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Такий висновок висловлено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 вересня 2021 р. N 638/3792/20 (провадження N 61-3438сво21). З тексту заяви представника позивача слідує, що після відкриття провадження у справі, [PERSON] погасив суму заборгованості за кредитним договором № 8799159 від 24 лютого 2025 року, у зв`язку з чим відсутній предмет спору. Судом встановлено, що заборгованість відповідачем сплачена після пред`явлення позову до суду та до початку розгляду справи по суті. Отже, сума заборгованості за позовом відповідачем сплачена, а тому предмет спору відсутній. Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. За ст. 255 ч. 2 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. При вирішенні питання щодо судового збору суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду висловлену в постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16-ц (провадження № 61-12504св20), де зазначено, що судом першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суду, неправильно застосовано норму частини третьої статті 142 ЦПК України щодо розподілу судових витрат при вирішенні питання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, що стало підставою для скасування оскаржуваних судових рішень у наведеній частині. Так, закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України не є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат. Частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. З врахуванням наведеного, заява представника позивача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Outcome: approved