Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

представник позивачки адвокат Косєй К.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 2 вересня 2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану в Лодзі, Республіка Польща. Позов обґрунтовує тим, що 02.09.2022 між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час офіційно зареєстрований шлюб між сторонами має формальний характер і тому знаходиться на стадії розірвання. Підставою для розірвання шлюбу стала неодноразова подружня зрада чоловіка, систематичний обман, приховування та замовчування істотних обставин сімейного життя. Протягом кількох років чоловік таємно від дружини надавав фінансову підтримку іншій жінці. У сімейних відносинах мало місце стале непорозуміння, а також ненадання допомоги у догляді за дитиною з боку чоловіка, що пояснювалося постійною втомою від роботи. Також мало місце психологічний тиск, пов`язаний з підкресленням матеріальної переваги. Зазначені обставини призвели до фактичного розпаду шлюбу та неможливості його збереження. Сторони втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів. Таким чином, подружні відносини між сторонами припинилися. Сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, та спір щодо визначення місця проживання спільної неповнолітньої дитини, на момент звернення з цим позовом, відсутній. Представник відповідача адвокат Ярмолович О.Є. подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки, та зазначив, що відповідач не визнає вказані у позовній заяві обставини розірвання шлюбу, оскільки вони не відповідають дійсності, та не підтверджені жодними доказами. Також відповідач не визнає вказані позивачкою обставини щодо відсутності спору про поділ майна подружжя та спору щодо визначення місця проживання дитини, оскільки спільна малолітня дитина [PERSON] народилась [INFO] у місті Лодзь, Республіки Польща. З моменту народження дитина постійно проживала разом з батьками в Республіці Польща. Враховуючи зазначене, державою постійного проживання малолітньої дитини [PERSON] є Республіка Польща. 01.02.2026 позивачка без згоди та дозволу відповідача незаконно вивезла дитину з держави її постійного проживання Республіки Польща до України, таким чином, самовільно змінивши місце проживання дитини. Тобто твердження позивачки про відсутність спору про визначення місця проживання спільної малолітньої дитини не відповідають дійсності, оскільки відповідач заперечує щодо зміни місця проживання дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю. При цьому, предметом позову цієї справи є розірвання шлюбу, тому зазначені позивачкою обставини про відсутність спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини та відсутність спору про поділ спільного майна подружжя, не мають значення для розгляду цієї справи і не підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оскільки не є предметом доказування по цій справі. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.02.2026 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачці та її представнику в їх електронні кабінети та отримані ними 07.02.2026. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої, частини сьомої статті 272 ЦПК України позивачка та її представник є належним чином повідомленими про розгляд справи. Представник відповідача отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 27.02.2026. Таким чином відповідно до пункту 2 частини шостої, частини сьомої статті272 ЦПК України відповідач та його представник є належним чином повідомленими про розгляд справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 02.09.2022 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану в Лодзі, Республіка Польща, що підтверджується скороченою копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] мовою оригіналу та в перекладі на українську мову з апостилем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повною копією свідоцтва про народження [NUMBER] мовою оригіналу та в перекладі на українську мову з апостилем. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень на позов не подав, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Суд не бере до уваги аргументи позивачки та відповідача щодо спору про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які не стосуються предмета спору у цій справі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що в позовній заяві представник позивачки просила покласти судові витрати на позивачку, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, передбачений статтею 13 ЦПК України, судовий збір у сумі 1 064,96 гривень суд покладає на позивачку.

Outcome: approved