Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

05 лютого 2026 року від представниці ТОВ «Укр кредит фінанс» Алфьорової Н.Є. надійшла до суду позовна заява, в якій зазначено, що 15 жовтня 2024 року позивачем було надано кредит [PERSON] в сумі 5000 грн. на підставі електронного Договору про відкриття кредитної лінії № 1460-0439 від цієї ж дати (далі по тексту кредитний договір). У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту, виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18 грудня 2025 року становить 38377,78 грн. і складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 7974,82 грн., заборгованості по процентах в сумі 27902,96 грн. та заборгованості по штрафах в сумі 2500 грн. Позовна заява була подана до суду через систему «Електронний суд», позивачем разом з позовною заявою надано квитанцію № 1925749 від 04 лютого 2026 року ТОВ «Поштова служба «Е-пост» про направлення, відповідно до вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України, відповідачу копій позовної заяви та доданих до неї документів. Поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження відповідачу, направлене за її зареєстрованим місцем проживання за цією ж адресою, було повернено суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у такому випадку судова повістка вважається врученою особі, тому відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачка письмового відзиву не направила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. 15 жовтня 2024 року між кредитодавцем ТОВ «Укр кредит фінанс» та позичальницею [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1460-0439 продукту «НА ВСЕ». Згідно пунктів 3.1, 3.2, 3.3 даного договору, він укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Для укладення договору у порядку, встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на вебсайті кредитодавця https://navse.in.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення даного договору та несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. При наданні такої інформації вперше, відбувається реєстрація позичальника на веб-сайті кредитодавця (особистий кабінет). Доступ до особистого кабінету здійснюється позичальником після авторизації шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається кредиторавцем позичальнику в СМС-повідомлення або надається шляхом дзвінка на номер телефону, який вказаний позичальником на веб-сайті кредитодавця, і який має юридичне значення ідентифікації позичальника в розумінні ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Позичальниця надала кредитодавцю реквізити свого паспорта, РНОКПП, адресу, номери телефонів та електронну адресу, договір був підписаний нею шляхом введення одноразового ідентифікатора «А9272», з чого вбачається, що сторонами було дотримано в повній мірі процедуру укладення договору в електронній формі, тому факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Укр кредит фінанс» та позичальницею [PERSON] знайшов своє підтвердження. На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальниці було надано кредит в сумі 5000 грн. шляхом перерахування на її рахунок, визначений у розділі «Позичальник» Кредитного договору, згідно п. 4.2 даного договору, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої через систему Liqpay 15 жовтня 2024 року було здійснено платіж № 2532586217 в сумі 5000 грн. за договором № 1460-0439 на рахунок [NUMBER] . Саме цей номер особистого електронного платіжного засобу було зазначено [PERSON] у п. 13 кредитного договору. Строк кредитування, згідно пункту 4.9 кредитного договору, становить 360 днів з дати його надання, датою повернення є 10 серпня 2025 року, проте у п. 2.3 кредитодавець рекомендує позичальнику, для мінімалізації витрат за кредитом, здійснити повне погашення кредиту протягом перших 140 днів з дати отримання кредиту, сплачуючи кожні 14 днів по 1055,06 грн., з яких чітко визначена частина йде на погашення кредиту та процентів. Проценти за користування кредитом, відповідно до пунктів 10.2, 4.6 договору, становлять, як пільгова умова, 0,9 % за один день користування впродовж усього строку користування кредитом за умови належного виконання цих умов щодо повернення кредиту та сплати за користування ним, в іншому випадку стандартна ставка в 1,0 % за один день користування кредитом. Пунктом 4.7 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний також сплатити комісію, пов`язану з наданням кредиту, в розмірі 20 % від суми виданого кредиту. 07 грудня 2024 року о 12:47 год. між кредитодавцем ТОВ «Укр кредит фінанс» та позичальницею [PERSON] аналогічним способом була укладена додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії № 1460-0439. Згідно п. 2 додаткової угоди кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові кошти в розмірі 3000 грн., після чого, з урахуванням часткового погашення заборгованості по кредиту, загальна сума кредиту становить 7724,82 грн., яку позичальник зобов`язується повернути у строк, що становить 300 календарних днів з моменту укладення цієї додаткової угоди, процентна ставка була залишена без змін. Повернення кредиту за умовами додаткового угоди мало здійснюватися згідно графіку, визначеному у додатку до додаткової угоди, і полягало у внесенні 10 ануїтетних платежів в розмірі 1400,92 грн. кожен через кожні 14 днів. На виконання додаткової угоди до договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кошти в сумі 3000 грн. шляхом перерахування на її рахунок, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої через систему Liqpay 07 грудня 2024 року було здійснено платіж № 2558383306 в сумі 3000 грн. 07 грудня 2024 року о 16:49 год. між кредитодавцем ТОВ «Укр кредит фінанс» та позичальницею [PERSON] аналогічним способом була укладена ще одна додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії № 1460-0439. Згідно п. 2 додаткової угоди кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові кошти в розмірі 2200 грн., після чого, з урахуванням часткового погашення заборгованості по кредиту, загальна сума кредиту становить 9924,82 грн., яку позичальник зобов`язується повернути у строк, що становить 300 календарних днів з моменту укладення цієї додаткової угоди, процентна ставка була залишена без змін. Повернення кредиту за умовами додаткового угоди мало здійснюватися згідно графіку, визначеному у додатку до додаткової угоди, і полягало у внесенні 10 ануїтетних платежів в розмірі 1799,9 грн. кожен через кожні 14 днів. На виконання додаткової угоди до договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кошти в сумі 2200 грн. шляхом перерахування на її рахунок, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої через систему Liqpay 07 грудня 2024 року було здійснено платіж № 2558510635 в сумі 2200 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, позичальниця вносила кошти на виконання умов договору в загальній сумі 5805,06 грн., які частково були зараховані на погашення процентів та частково на повернення одержаного кредиту. Відповідачкою не надано відомостей про внесення коштів на погашення заборгованості по кредиту для спростування вимог позивача, тому заборгованість по тілу кредиту підлягає стягненню в повному обсязі. Суд також переконався, що проценти нараховані відповідно до умов договору, тому також підлягають стягненню в повному обсязі. Позивачем також заявлена вимога стягнення з відповідачки неустойки у виді штрафу в сумі 2500 грн., проте ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки суперечить вимогам пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яким період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд відхиляє доводи позивача на відсутність заборони на нарахування неустойки за невиконання зобов`язань за договорами споживчого кредитування, відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», яким з 24 січня 2024 року дозволено нарахування неустойки. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Доводи позивача зазначених висновків не спростовують, а лише зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, тому підлягають відхиленню. Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 93,49 %.

Outcome: partial