Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 516697725 від 24.08.2021 у розмірі 43 483, 55 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 24.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено Кредитний договір № 516697725. Сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строку та умов користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Згідно з умовами Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу кредитні кошти. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 516697725 від 24.08.2021. 23.02.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 516697725 від 24.08.2021. 04.06.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 516697725 від 24.08.2021. Відповідач не виконав належним чином зобов`язань за кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, у зв`язку з чим ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду. Ухвалою суду від 13.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій представник відповідача зазначив, що кредитний договір між Первісним кредитором та Відповідачем укладено 18.03.2021. Натомість Договір факторингу 1 між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено 28.11.2018. Тобто на момент укладення Договору факторингу 1, за яким було передано право грошової вимоги до Відповідача, ще не виникло грошового зобов`язання між Первісним кредитором та боржником. Відтак у Первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі Договору факторингу 1. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» у свою чергу не могло передати не набуте право грошової вимоги ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за Договором факторингу 2, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» не могло передати неіснуюче для нього право вимоги Позивачу за Договором факторингу 3. Проте у спірних правовідносинах Реєстр прав вимоги № 157 (додаток до Договору факторингу 1, який визначає предмет такого договору) був підписаний лише 26.10.2021, тобто приблизно через 2 роки 9 міс. після підписання самого Договору факторингу 1. Отже, на момент підписання Договору факторингу 1 сторони не дійшли згоди щодо його предмету, а тому він не може вважатися укладеним. Крім того, представник відповідача звернув увагу суду на те, що кредит має бути повернуто до 23.09.2021, кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів. У зв`язку з неповерненням основної суми Кредиту, строк дії Кредитного договору було продовжено на 90 днів (1.12.1 Кредитного договору). Отже, час виникнення заборгованості у спірних правовідносинах та, відповідно, право Позивача на звернення до суду виникло 24.12.2021. Натомість у спірних правовідносинах Позивач звернувся до суду лише 28.07.2025, тобто зі спливом 3 років та 7 місяців. Отже, позовна давність на момент подання позовної заяви сплинула. Отже, представник відповідача просив застосовувати позовну давність у даній справі. 16.09.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що позивач не погоджується з твердженням відповідача про те, що строки позовної давності пропущено. Кредитний договір укладено 24.08.2021 строком на 30 (тридцять) днів. Отже, кінцева дата повернення кредиту - 23.09.2021. Тобто, відлік початку позовної давності починається саме 23.09.2021. З огляду на вищезазначене, строк позовної давності закінчується 23.09.2024. Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» на період дії воєнного стану в Україні зупинено перебіг позовної давності, отже позивач дотримався строків звернення до суду в межах позовної давності. Щодо відступлення права вимоги представник позивача зазначив про таке. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (Додаток №10 позовної заяви). В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023, якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Дані додаткові угоди містять підписи та печать ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Отже, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 26.10.2021 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 157 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 26 378,35 грн. (Додаток №13 до позовної заяви). Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним Договором № 516697725 від 24.08.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 26.10.2021, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги №157. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Отже, перехід права вимоги за кредитним договором стосувався чинного зобов`язання на момент його передачі і відбувся на законних підставах, оскільки реєстр прав вимоги підписано після укладення кредитного договору. Крім того, представник позивача зазначив, що 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01 (додаток до позовної заяви). Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 строк дії Договору закінчується 31 грудня 2024 року. Пунктом 2.1. Розділу 2 (ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ) Договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 року, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до Договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 43483,55 грн. (додаток до позовної заяви). Оскільки дія договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 закінчується 31.12.2024, а реєстр прав вимоги № 1 підписано 23.02.2024, то перехід права вимоги стосувався дійсного, чинного на той момент зобов`язання. Тобто передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності Договору факторингу до 31.12.2024 р. Щодо переходу прав вимоги за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, представник позивача зазначив, що відповідно до умов вказаного Договору Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором (Додаток № 18 до позовної заяви). Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Отже, представник позивача вважає, що позивачем підтверджено факт переходу права вимоги, оскільки він виконав умови договору факторингу, надавши відповідні документи. Зважаючи на вищевикладене, представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі. 19.09.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача зазначив, що позивачем не доведено факту набуття права грошової. Крім того, зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності. Посилання позивача на п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, згідно з яким у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану, є безпідставними, оскільки даний пункт був виключений Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX. Отже, відповідач вправі заявити клопотання про застосування позовної давності до спірних правовідносин. Крім того, представник відповідача зазначив, що згідно з умовами кредитного договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору, щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним (п. 1.9 Кредитного договору). Отож, у даному договорі розмір базової денної процентної ставки встановлено на рівні 1,98%, а згідно з п. 1.12.2 Кредитного договору він збільшується до 2,98%. Представник відповідача звернув увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-IX були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Так, згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 24.09.2025 до суду надійшли додаткові пояснення позивача, у яких представник зазначив, що він не погоджується з твердженнями відповідача про те, що строки позовної давності пропущено. Представник позивача звернув увагу на те, що пункт 19 Закону України Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності втратив чинність 04.09.2025. Проте, Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] 29.07.2025. У зв`язку з чим, Позивач подав позов на момент чинності попередньої редакції даного закону. Щодо відступлення права вимоги, то представник позивача вважає, що матеріалами справи повністю підтверджено факт набуття позивачем права грошової допомоги до відповідача [PERSON] . Щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами, представник позивача зазначив, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунки заборгованості створені та підписані електронними підписами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». До матеріалів справи долучено виписку з особового рахунку боржника, яка є належним та допустимим доказом, відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України. Більше того, Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань відсотків, що свідчить про його сумлінне ставлення до своїх прав та обов`язків як нового кредитора. Нарахування відсотків за користування Кредитом, відображені в наданих розрахунках ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», відбувались згідно з погодженими умовами Кредитного договору № 516697725 від 24.08.2021. Також представник позивача зазначив, що оскільки нарахування відсотків за кредитним договіром № 516697725 від 24.08.2021 закінчилось 21.12.2021, а ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» набрала законної сили 24.12.2023, посилання Відповідача щодо незаконного нарахування відсотків є безпідставним та таким що суперечить дійсним обставинам справи. Ухвалою суду від 03.02.2025 задоволено клопотання позивача про витребування у АТ КБ «ПриватБанк» доказів. Представник ТОВ «Юніт Капітал» у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Колошкін П.І. надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі відповідача та її представника, також просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить такого висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 516697725 в електронній формі, підписаний одноразовим ідентифікатором /а.с.11-14/. Відповідно до умов кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 10 250,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах (п.1.1.). Згідно з п. 1.7. Договору, кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 23.09.2021 р. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 1.8.). Відповідно до п. 1.9. Договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: - виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; - за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. - Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Відповідно до п. 1.11. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.12. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.12.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. Відповідно до п.1.12. Договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: - зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; - з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п. 1.13. Договору, проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми Кредиту Позичальником. Пунктом 4.1. Договору встановлено, що невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі «Правила») та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Пунктом 4.4. Договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Кредитний договір підписаний [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора MNV5ZD42, відправленого 24.08.2021 о 13.06 год. на мобільний номер телефону [NUMBER] , введеного 24.08.2021 о 13.07 год., що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаціцйно-телекомунікаційній системі ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» /а.с.23/. Крім того, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, у якому викладені умови кредитування /а.с.10-11/. На виконання умов вказаного Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картку [PERSON] № 5168-75ХХ-ХХХХ-6642, вказану у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 24.08.2021 /а.с.22/, грошові кошти в розмірі 10 250,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №45f3e8e5-abc0-4611-aac0-65e75307de57 від 24.08.2021 та довідкою ТОВ Манівео швидка фінансова допомога» щодо підтвердження успішних платежів на картки клієнтів /а.с.24, 26/. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА, [PERSON] за період з 24.08.2021 по 26.10.2021 нараховано заборгованість у розмірі 26 072,90 грн., з яких 10 250,00 грн. тіло кредиту, 16 128, 35 грн. відсотки за користування кредитом /а.с.69/. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», [PERSON] , за період з 27.10.2021 по 21.12.2021 нараховано заборгованість у розмірі 43 483,55 грн., з яких 10 250,00 грн. тіло кредиту, 33 233,55 грн.- відсотки за користування за користування кредитом /а.с.71/. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 516697725 від 24.08.2021, [PERSON] має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 250,00 грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 33 233, 55 грн., всього 43 483, 55 грн. /а.с.72/. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору, та закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2). Відповідно до додаткових угод № 19, № 26, № 27, № 31, № 32 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019, від 31.12.2020, від 31.12.2021, від 31.12.2022, від 31.12.2023, укладених між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сторони виклали договір у новій редакції, а також домовилися продовжити строк дії договору до 31.12.2020, в подальшому до 31.12.2021, а потім до 31.12.2022, 31.12.2023, 31.12.2024 /а.с.32-42, 44,45/. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, строком до 31.12.2024, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (п. 2.1. Договору) /а.с.49-52/. Згідно з договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників. Перелік боржників зазначено в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 (п. 1.1 Договору) /а.с.68-61/. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис .Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З договору № 516697725, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що відповідно до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та [PERSON] підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Крім того, відповідачкою не спростовано, що мобільний номер телефону [NUMBER] , вказаний у кредитному договорі № 516697725 від 24.08.2021, їй не належить. Також суд звертає увагу, що з долучених до позову розрахунків заборгованості вбачається, що позичальник здійснював часткове погашення заборгованості, що підтверджує наявність між сторонами договірних відносин. Отже, відповідачка уклала електронний договір та підписала такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Щодо посилань відповідача на недоведеність позивачем факту переходу права вимоги до боржника за договорами факторингу, суд зазначає про таке. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України). Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до додаткових угод до договору строк його дії продовжено до 31.12.2020, в подальшому до 31.12.2021, а потім до 31.12.2022, 31.12.2023, 31.12.2024. Отже, строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 був неодноразово продовжений, та кредитний договір № 516697725 від 24.08.2021 був укладений в межах строку дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. У п.п.1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору). На виконання Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Клієнт та Фактор підписали Реєстр прав вимоги № 167 від 26.10.2021, у якому за № 938 вказано боржника [PERSON] , кредитний договір № 516697725 від 24.08.2021, загальна заборгованість 26 378,35 грн., з яких тіло кредиту 10250,00 грн., проценти 16 128,35 грн. /с.46-47/. Отже, 26.10.2021 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] , відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги № 167, та договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 на момент переходу права вимоги був чинним. У подальшому, 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Строк Договору до 31.12.2024 /а.с.49-52/. Відповідно до п. 4.1. Договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному Додатку. На виконання укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» Договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024, клієнтом та фактором 23.02.2024 підписано Реєстр прав вимоги № 1, у якому за № 6408 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 516697725 від 24.08.2021, загальна заборгованість 43 483,55 грн., з яких тіло кредиту 10 250,00 грн., відсотки 33 233,55 грн. Отже, 23.02.2024 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] , відповідно до підписаного сторонами Реєстру прав вимоги № 1, та договір факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 на момент переходу права вимоги був чинним. Крім того, факт переходу права вимоги до боржника [PERSON] за Договором факторингу № 23/0224-01 підтверджується копією платіжної інструкції № 5703 від 26.02.2024 /а.с.56/. Надалі, згідно з Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників /а.с.57-60/. Відповідно до п. 9.3. Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, строк договору починає перебіг у момент, визначений п. 9.2. цього Договору, та закінчується 30.10.2026, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимог заборгованостей та є невідємною частиною цього Договору. Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», за № 8967 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 516697725 від 24.08.2021, загальна заборгованість 43 483,55 грн., з яких тіло кредиту 10250,00 грн., проценти 33 233,55 грн. 04.06.2025 клієнт та фактор підписали Акт прийому-пердачі реєстру боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, відповідно до п.2 якого, з моменту підписання даного Акту фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей /а.с.64/. Отже, 04.06.2025 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] , відповідно до підписаного Акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, та Договір факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 на момент переходу права вимоги був чинним. Крім того, факт переходу права вимоги до боржника [PERSON] за Договором факторингу № 04/06/25-Ю підтверджується копіями платіжних інструкцій № 483 від 25.06.2025, 467 від 10.06.2025, № 468 від 10.06.2025, № 469 від 11.06.2025, № 470 від 11.06.2025, № 478 від 19.06.2025, № 479 від 19.06.2025 /а.с.65-68/. Отже, твердження представника відповідача про те, що позивач не підтвердив факт переходу права вимоги до боржника [PERSON] в матеріалах справи не знайшли свого відображення. Щодо розміру заборгованості, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з п. 1.3 Договору, позичальнику надається кредит у розмірі 10 250,00 грн. Згідно з платіжним дорученням від 24.08.2021, ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА здійснило переказ коштів отримувачу [PERSON] на карту № [NUMBER] в сумі 10 250,00 грн. На виконання ухвали суду від 03.02.2026 з АТ КБ Приватбанк надійшла відповідь, згідно з якою на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за вказаною платіжною картою за період з 24.08.2021 по 29.08.2021 - [NUMBER] . Крім того, банком повідомлено, що по рахунку [NUMBER] за період з 24.08.2021 по 29.08.2021 було зарахування коштів в сумі 10250,00 грн. /а.с.178/. Вказане зарахування коштів відбулося 24.08.2021, що підтверджено випискою по рахунку [PERSON] /а.с.179-180/. Позивачкою сам факт отримання нею кредитних коштів у відзиві не заперечувався. Матеріали справи не містять доказів того, що вказана сума коштів відповідачкою повернута позивачу. Отже, суд доходить висновку, що вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 250,00 грн. підлягає задоволенню. Щодо стягнення відсотків, суд зазначає про таке. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА, [PERSON] за період з 24.08.2021 по 23.09.2021 (Дисконтний період, що становить 30 днів) нараховано заборгованість за відсотками в порядку, передбаченому п. 1.9.3. Договору, за ставкою у розмірі 1,98 %, що становить 202,95 грн. в день., загальна сума заборгованості за відсотками за вказаний період 6088,50 грн. Згідно з матеріалами справи відповідач [PERSON] після закінчення Дисконтного періоду не повернула основну суму кредиту, та продовжувала ним користуватися, що стало наслідком продовження строку дії кредитної лінії, та зобов`язання щодо повернення кредиту відкладалися до 21.12.2021, що не є більше, ніж 90 днів від дати закінчення Дисконтного періоду, як передбачено п. 1.12.1 Договору. Після закінчення Дисконтного періоду, згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА, [PERSON] за період з 24.09.2021 по 26.10.2021 нараховано заборгованість за відсотками в порядку, передбаченому п. 1.12.2. Договору, за ставкою у розмірі 2,98 %, що становить 305,45 грн. в день., загальна сума заборгованості за відсотками за вказаний період 10 079, 85 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», [PERSON] , за період з 27.10.2021 по 21.12.2021 нараховано заборгованість за відсотками в порядку, передбаченому п. 1.12.2., у розмірі 2,98 %, що становить 305,45 грн. в день., загальна сума заборгованості за відсотками за вказаний період 17 105, 20 грн. Отже, суд доходить висновку, що позивачем були нараховані відсотки відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням продовження та в межах строку дії кредитної лінії. Враховуючи, що [PERSON] 26.09.2021 сплатила заборгованість за відсотками у розмірі 35,00 грн. та 04.10.2021 - у сумі 5,00 грн., з відповідачки на користь позивача піддлягає стягненню заборгованість за відстоками у розмірі 33 233, 55 грн. Щодо застосування позовної давності, суд зазначає про таке. Відповідно до положень положень статтей 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022 внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) та доповнено пунктами 18 і 19. Відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". Законом України Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності № 4434-IX від 14.05.2025 ( набрання чинності відбулось 04.09.2025), Пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 40-44, ст. 356) виключено. Враховуючи, що кредит надано строком до 23.09.2021, а також беручи до уваги положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022 та Закону України Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності № 4434-IX від 14.05.2025, суд доходить висновку, що позивач звернувся до суду в межах позовної давності. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає про таке. З п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Матеріали справи свідчать про те, що інтереси ТОВ «Юніт Капітал» представляв адвокат Адвокатського бюро «Тараненко та партнери» Тараненко А.І. на підставі договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року і додаткової угоди № 25770713604 до нього, а також довіреності від 05.06.2025. Як вбачається з акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025, адвокатським бюро надано ТОВ «Юніт Капітал» наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 516697725 від 24.08.2021 протягом 2 годин вартістю 5000,00 грн, вивчення матеріалів справи протягом 2 годин вартістю 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту протягом 1 години вартістю 500,00 грн., підготовка та подача клопотання про витребування доказів протягом 1 години вартістю 500,00 грн., загальна вартість наданих послуг становить 7000,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не надходило. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22 вказав на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved