Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

22.10.2025 Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 47093,68 грн за договором про надання банківських послуг від 09.12.2020. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.12.2020 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» у формі анкети-заяви, відповідно до умов якого банком наданий позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в сумі 19000 грн. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 08.09.2025 заборгованість за кредитним договором становить 47093,68 грн. З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 03.11.2025 провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, на позові наполягав. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з електронним сайтом Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 09.12.2020 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» у формі анкети-заяви, відповідно до умов якого банком наданий позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 19 000 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. В Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і Правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщенні за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. У анкеті-заяві зазначено також, що підписуючи цю анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку «мonobank» відповідач просить відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному застосунку. Підписанням зазначеної анкети-заяви, відповідач, як зазначено у цій заяві, підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу, надана ним інформація є правдивою, та засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Відповідач погодився з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг, з підписанням якого в мобільному застосунку договір набуває чинність. До анкети-заяви банком було долучено умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank та тарифи чорної картки monobank, паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank таблиця обчислення загальної вартості кредиту. З довідки про наявність рахунку, наданої АТ "Універсал Банк", вбачається, що [PERSON] відкрито поточний рахунок, платіжна картка, тип рахунку картка чорна, статус картки активна до 07/29. З довідки про розмір встановленого ліміту наданої АТ «Універсал Банк» вбачається, що [PERSON] було встановлено кредитний ліміт у розмірі 19000 грн. Таким чином, позивач АТ "Універсал Банк" виконав свої зобов`язання за договором кредиту та надав в розпорядження відповідача грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідач активно користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою про рух коштів по картці та поясненнями до неї, з яких вбачається, що заборгованість відповідача у розмірі 47093,68 грн складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 19000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 28093,68 грн. Овердрафт - (мінус) 28093,68 грн виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 09.12.2020 вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] перед банком, станом на 08.09.2025 становить 47093,68 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 47045,73грн, загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00 грн, заборгованість за пенею 47,95 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн. З метою стягнення коштів за вказаним кредитним договором у примусовому порядку позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Зі встановлених судом обставин слідує, що позивач дійсно порушив свої зобов`язання за кредитним договором, а саме не повернув кредит повністю у строк, встановлений договором, чим порушив приписи частини першої статті 526 ЦК України, а також не сплатив договірні відсотки за користування кредитом. Як вбачається із матеріалів справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок на підставі договору, укладеного між ними в електронній формі. Факт користування відповідачем кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи. Відповідач доказів на спростування доводів позивача про наявність заборгованості за тілом кредиту суду не надала. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 47045,73 грн заборгованості за кредитом, що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Водночас суд не погоджується із розрахунком заборгованості наданим позивачем в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій з таких підстав. Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки 47,95 грн, то суд зазначає, що відповідно до що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки позивачем нарахована відповідачеві неустойка (47,95 грн) в період дії на території України воєнного стану, відповідач звільняється від обов`язку її сплатити, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Відповідно до п.6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі ст. ст. 207, 509, 526, 530, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial