Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 09.02.2026 до Софіївського районного суду надійшов цивільний позов ТОВ «Коллект Центр» до відповідача [PERSON] , згідно вимог якого позивач просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованість за договором №2107526718545 від 20.03.2021 у розмірі 34 370,38 грн. та за кредитним договором № 002/8310216-СК від 16.07.2020 у розмірі 3349,92 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2622,40 грн.. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладений договір про надання фінансових послуг №2107526718545, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1900 грн, строком кредитування 17 днів та сплатою відсотків за користування кредитним коштами. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором №2107526718545, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за договором №2107526718545, боржником в якому виступає відповідач [PERSON] .. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання за договором №2107526718545 від 20.03.2021, виникла заборгованість у розмірі 31020,46 грн., яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 1899,16 грн., та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 29121,30 грн.. Окрім того вказує, що 16.07.2020 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №002/8310216-СК. Відповідно до умов цього договору Товариство надало, а відповідач отримала в кредит грошові кошти, які зобов`язалась повернути та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 21.12.2023 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № НІ/11/14-Ф, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитним договором №002/8310216-СК від 16.07.2020. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача за договором №002/8310216-СК від 16.07.2020. Через невиконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість у розмірі 3349,92 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1869,50 грн та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 1480,42 грн. Зазначає, що загальний розмір заборгованості за кредитними договорами становить у розмірі 34370,38 грн., які просить суд стягнути із відповідача на свою користь, а також витрати за правовою допомогою у розмірі 13 000 грн та судовий збір у розмірі 2662,40 грн.. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадження з викликом сторін. 27.02.2026 до суду надійшов відзив на позов від відповідачки [PERSON] , згідно якого вона просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. У разі задоволення позову, просила суд перевірити правильність розрахунку заборгованості та зменшити розмір штрафних санкцій і відсотків відповідно до ст. 551 ЦК України, а також зменшити витрати на правову допомогу. Просила також врахувати, що вона офіційно не працює, має сезонні підробітки, пенсію та інші соціальні виплати від держави не отримує, у зв`язку із чим має доволі скрутне матеріальне становище. 05.03.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 13.03.2026 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без його нього, позов підтримав, та просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, натомість до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд врахувати її доводи, зазначені у відзиві. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Оскільки учасники судового засідання не з`явились, згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З огляду на що, незважаючи на те, що судове засідання було призначене на 16.03.2026, датою рішення є 18.03.2026. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 16.07.2020 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/8310216-СК, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту до 100 000,00 грн., строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією, з пільговою процентною ставкою 0,00001%, з базовою процентною ставкою 43,2% річних (а.с. 24-25). Відповідач, підписавши вказаний договір прийняла на себе зобов`язання за вказаним договором, зокрема, здійснювати погашення кредиту обов`язковими щомісячними платежами. Відповідно до договору факторингу №НІ/11/14-Ф від 21.12.2023 АТ «Таскомбанк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Коллект Центр». Згідно Реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/14-Ф від 21.12.2023 заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 3349,92 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 1869,5 грн., заборгованості за нарахованими процентами 1480,42 грн. (а.с. 110). Крім того, 20 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №21075026718545 ( далі Договір) (а.с. 12-20). Відповідно до п.4.15. Договору він укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створенного згідно з вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. [PERSON] підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) F5 (а.с. 15). Сума кредиту становить 1900 грн (п. 1.1. Договору). Орієнтований строк повернення кредиту 17 днів з моменту його отримання ( п.1.3. Договору). Відповідно до п.1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 в). Тип процентної ставки фіксована. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - 1 рік ( п.1.9. Договору). Позичальник підтвердив, що отримав від товариства до укладення цього договору усю необхідну інформацію щодо умов кредитування, а також підписаний сторонами екземпляр договору, графік платежів, паспорт кредиту. Надана позичальнику інформація забезпечує правильне розуміння суті фінансової послуги (п.4.9. Договору). Інформаційною довідкою щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладання електронного договору, підтверджується проведення ідентифікації та верифікації особи [PERSON] (а.с. 20). 20.03.2021 о 18 год 19 хв кредитні кошти в розмірі 1900,00 грн зараховані на платіжну карту № [NUMBER] , емітовану в АТ КБ «Приват Банк». Призначення: кредитний договір № 2107526718545, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК « Вей Фор Пей» від 12.12.2025 (а.с. 21). Договір про надання фінансових послуг № 2107526718545 містить електронні підписи одноразовим ідентифікатором кредитодавця та позичальника, паспортні дані [PERSON] , адресу місця проживання, реєстраційний номер облікової карти платника податків та номер телефону. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12 (а.с.24-28). На підставі акта приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року, клієнт ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало, а фактор ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу (а.с.71-80). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року за [PERSON] рахувалася заборгованість в розмірі 15 142,92 грн (а.с. 82-92). 19.11.2024 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено додаткову угоду № 6 до договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023, згідно якого сторони вирішили внести зміни до реєстри боржників, що є додатком до договору № 10-01/2023 (а.с. 93-95). Відповідно до витягу з реєстру боржників до додаткової угоди № 6 до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, представники ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» на виконання договору підписали реєстр, за яким рахувалася заборгованість за кредитним договором № 2107526718545 на загальну суму 31020,46 грн ( а.с. 97 ). Згідно з наданими позивачем розрахунками, заборгованість [PERSON] за договором № 2107526718545 від 20.03.2021 становить 31020,46 грн., з яких: заборгованість за кредитом ( тілом кредиту) 1899,16 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 29121,30 грн. Правове врегулювання правовідносин. Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитних договорів, непогашення відповідачем заборгованості за цими договорами, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зі змісту кредитного договору від 20.03.2021 № 2107526718545 вбачається, що його підписано позичальником електронним підписом - одноразовим ідентифікатором F5, що відповідає вимогам статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». У вказаному кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, в тому числі розмір кредиту, відсоткову ставку за користування кредитом. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Таскомбанк» виникло зобов`язання надати кредитні кошти позичальнику, а у [PERSON] виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, нараховані за погодженими сторонами відсотковими ставками. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивачем надано належні та допустимі докази, що на підставі договорів факторингів №10-01/2023 від 10.01.2023 та № НІ/11/14-Ф від 21.12.2023 разом із додатковими угодами від первісного кредитора до нового кредитора перейшло право вимоги до [PERSON] за договорами № 2107526718545 від 20.03.2021 та № 002/8310216-СК від 16.07.2020. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Оскільки взяті на себе зобов`язання за договорами [PERSON] не виконала у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Щодо вимог про застосування позовної давності. Ч. 4 статті 267 ЦК України визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). При цьому, за приписами положень п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України строки позовної давності продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), який мав місце з 02.04.2020 по 30.06.2023. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. І лише 4 вересня 2025 року набув чинності Закон № 4434-IX від 14.05.2025, який скасовує зупинення перебігу строків позовної давності на час воєнного стану. Отже, строки, які були призупинені через карантин та воєнний стан, поновлюють свій перебіг. Так в ході судового розгляду було встановлено, що пунктом 1.9 договору № 2107526718545 від 20.03.2021 сторонами погоджений строк кредитування (строк дії договору) 1 рік, а отже строк договору про надання фінансових послуг № 2107526718545 від 20.03.2021 закінчується 20.03.2022. Окрім того, згідно договору № 002/8310216-СК від 16.07.2020 сторонами погоджено строк кредитування 12 міс, з автоматичною пролонгацією, тобто строк кредитування закінчується 16.07.2021, і з цього строку починається перебіг строку позовної давності, таким чином строк закінчується 16.07.2022, вказаний строк припадає на строк дії карантину, після чого почав діяти воєнний стан введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022. Врахуванням загальної позовної давності тривалістю у три роки, строк позовної давності за кредитними договорами не сплила, а тому відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності. Щодо вимог відповідача про зменшення штрафних санкцій та відсотків. Відповідно до положень ст. 551 ЦК України, визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із позовних вимог позивача вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» заявлено про стягнення заборгованості за договорами № 002/8310216-СК від 16.07.2020 та № 2107526718545 від 20.03.2021, які складаються виключно із заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитами, більше ніяких інших штрафних санкцій, у вигляді пені, штрафів не нараховано, тоді як правова природа ст. 551 ЦК України, на яку посилається відповідач стосується лише неустойки, але жодним чином відсотків, що нараховані за користування кредитом у порядку та у розмірах передбачених умовами кредитних договорів, які погоджені сторонами. З огляду на викладене доводи відповідача про зменшення розміру відсотків та штрафних санкцій не заслуговують на увагу. Щодо правильності нарахування відсотків за користування кредитами. Так за умовами кредитного договору №21075026718545 від 20.03.2021, який підписаний сторонами, за умовами якого визначено розмір відсотків за користування та строк кредитування. П. 1.4 договору вказано про те, що на протязі 17 днів нараховується відсотки у розмірі 2 % від суми кредиту (1900 грн.) за кожний день користування. Таким чином 2%х1900 грн= 38 грн, 17 днів х 38 грн = 646 грн.. Після чого починаючи із 18 дня процента ставка збільшується ще на 1,64 % порівняно із розміром відсотків передбачений п. 1.4 договору (пп. б п. 1.4 договору) і нараховуються на протязі 15 днів після орієнтовного строку повернення кредиту. Із розрахунку вбачається, що відповідачем було здійснено сплату у розмірі 0,84 грн, які враховані у погашення тіла кредиту, таким чином тіло кредиту становить 1899,16 грн. Тобто, 1899,16 грн х 3,64 % (1,64+2)= 69, 13 грн відсотки за кожний день користування і нараховуються на протязі 15 днів, що дорівнює у загальній сумі 1036,95 грн. Договором передбачено, що починаючи з 15 наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,38 % порівняно із процентною ставкою передбачена п. 1.4 б, тобто процентна ставка дорівнює 5,02 %. Таким чином розрахунок відсотків розраховується наступним чином: 1899,16 х 5,02% = 95,34 грн в день і помножена на 15 днів, таким чином заборгованість за відсотками становить 1430,10 грн. Після чого, починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 2,65 % порівняно із процентною ставкою зазначена у п. 1.4.в. Таким чином сума заборгованості розраховуються наступним чином: 1899,16 х 7,67 % (5,02+2,65) = 145,67 грн в день, до 30.11.2021 і складає 30 590,70 грн. Таким чином загальна сума заборгованості за відсотками станом на дату відступлення права вимоги за договором № 1-12 від 01.12.2021 становить у сумі 33 703,75 грн., тоді як із розрахунку заборгованості первісним кредитором 30.11.2021 відмінусовано 19675,73 грн і таким чином визначено загальну заборгованість у розмірі 15 142, 92 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1899,16 грн. та відсотками у розмірі 13 243,76 грн. Окрім того, згідно витягу із реєстру боржників № 3 від 03.12.2021 вказана сума заборгованості дублюється (а.с. 68). Аналізуючи зміст договору вбачається, що строк кредитування становить 1 рік, таким чином він діє з 20.03.2021 по 20.03.2022. Договір факторингу між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений 01.12.2021, строк дії кредитного договору ще діяв до 20.03.2022, і таким чином ТОВ «Вердикт Капітал» має право нараховувати відсотки за кредитним договором до вказаної дати, тобто ще на 109 днів х 145,67 грн. = 15878,03 грн.. За підрахунками, проведених судом, загальна сума заборгованості складає у сумі 29 121,79 грн (15878,03 грн. + 13243,76 грн.), тоді як згідно розрахунку наданого позивачем та витягу із реєстру боржників № 6 від 19.11.2024, вбачається, що позивачем заявлено розмір стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 29 121,30 грн., тобто у меншому розмірі ніж проведений розрахунок судом, при цьому враховуючи положення ст. 13 ЦПК України, суд не має право виходити за межі заявлених вимог, у зв`язку із чим суд доходить до висновку про обгрунтованість та правильність розрахунку позивача, які підлягають до задоволення у заявленому позивачем розмірі 29 121,30 грн. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, строк кредитування 12 місяців автоматичною пролонгацією. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування лімітом Кредитної лінії під час дії пільгового періоду 0,0001%, процентна ставка базова 43,20%, реальна процентна ставка 44,76 % річних, процентна ставка, що застосовується при невиконані зобов`язання -43,20%. Зазначеним договором передбачено автоматичну пролонгація строку договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 002/8310216-СК, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 3 349,92 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1869,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 1480,42 грн., що підтверджено випискою по рахунку та розрахунком заборгованості, а також витягом із реєстру боржників від 21.12.2023 до договору факторингу № НІ/11/14-Ф від 21. 12.2023 (а.с. 110). Доказів повного погашення тіла кредиту матеріали справи не містять, свого контр розрахунку відповідачем не надано, дослідивши розрахунки заборгованості позивача є належним та допустимим доказом, а заявлені позовні вимоги обгрутованами та підтвердженими. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що [PERSON] порушила умови кредитних договорів, добровільно заборгованість не сплатила, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити у повному обсязі у розмірі 34370,38 грн та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договором № 002/8310216-СК від 16.07.2020 в загальному розмірі 3349,92 грн., з яких: 1869,50 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту), 1480,42 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та за договором № 2107526718545 від 20.03.2021 в загальному розмірі 31020,46 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1899,16 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 29121,30 грн. Щодо врахування судом скрутного матеріального становища відповідача. Крім того, згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Частинами 1, 3, 4,5 статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим . Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо . Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови . Розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Приписами п. 37 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Зважаючи на скрутне матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач офіційно не працевлаштована, має лише сезонні заробітки, і як наслідок має мінливий дохід, суд вважає можливим розстрочити виконання судового рішення із зобов`язанням відповідача [PERSON] на протязі 8 місяців зобов`язавши її здійснювати часткове погашення заборгованості у розмірі 4296,25 грн. до 01 числа кожного місяця, що відповідає вимог зі ч. 5 ст. 435 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування суми правничої допомоги у розмірі 13 000 грн, представником позивача в підтвердження понесених витрат надано копію договору №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання юридичних послуг укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку на надання юридичної допомоги №2465від 01.12.2025 на суму 13000,00 грн.; витяг з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 на суму 13000,00 грн., а також прас лист АО «Лігал Асистент», у якому визначено види послуг та їх вартість (а.с. 114) . Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial