Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

? І. Стислий виклад позиції позивача.? Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості.?? Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №1325679, умовами якого встановлено, що позикодавець надає відповідачу грошові кошти у розмірі 1410,00 грн. строком на 30 днів ( з 17.04.2021 по 17.05.2021), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 1,99% в день, які нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок Позики. Договір підписано позичальником електронним підписом за допомогою одноразового персонального ідентифікатора j5xxWmE1pY. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за вказаним договором виконав, на виконання Договору позики №1325679 від 17.04.2021 року, передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1 410,00 грн. за посередництвом платіжної системи ТОВ «ФК Фінекспрес». Однак, відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, а тому за ним утворилась заборгованість в розмірі 4749,14 грн., з яких 1410,00 грн. -сума заборгованості за основною сумою боргу; 3339,14 грн. сума заборгованості за відсотками. 26.10.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35017877) уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1325679 від 17.04.2021 р. 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1325679 від 17.04.2021 р. З метою захисту порушеного права позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість в розмірі 4749,14 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судового збору та 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.? Рух справи у суді Ухвалою від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Одночасно з поданням позову позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, в якому представник позивача просив? витребувати? у АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: інформацію щодо належності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «Універсал Банк», [PERSON] (РНОКП: [NUMBER] ), за період з 17.04.2021 року до 20.04.2021 року. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.11.2025 року вказане клопотання задоволено.? 05.12.2025 року до суду на виконання вказаної ухвали надійшли від АТ «Універсал Банк» витребувані судом докази, а саме: інформація про те що банківську картку № [NUMBER] , було емітовано банком на ім`я [PERSON] , за період з 17.04.2021 по 20.04.2021 на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 1410,00 грн.?? Позивач в судове засідання не з`явився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3?ст.211 ЦПК України?та подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, вимоги, викладені в позові, підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі, судові повістки. Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи згідно з положеннями частин 7 та 8?статті 128 ЦПК України, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом. Відповідно до ч.8?ст.178 ЦПК України?у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4?ст.223 ЦПК України?у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1?ст.280 ЦПК України?суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2?ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього?Кодексу?розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд відповідно до вимог ч.2?ст.247 ЦПК України?не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом 17.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №1325679, умовами якого встановлено, що позикодавець надає відповідачу грошові кошти у розмірі 1410,00 грн. строком на 30 днів ( з 17.04.2021 по 17.05.2021), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 1,99% в день, які нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок Позики. Відповідно до умов договору №1325679 від 17.04.2021 року, позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1410,00 грн., шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Також, відповідно до інформації, зазначеної в листі №КД-000054297/ТНПП від 29.09.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» повідомляє, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції №791314a9-431c-48a5-9d28-5f314745b861 були зараховані кредитні кошти. Вказані обставини також підтверджуються даними від АТ «Універсал Банк» про те що банківська картка № [NUMBER] , була емітована банком на ім`я [PERSON] , та за період з 17.04.2021 по 20.04.2021 на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 1410,00 грн.? 26.10.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35017877) уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1325679 від 17.04.2021 р. (Договір факторингу №2610 від 26.10.2021 р. разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 26.10.2021 р. додається ). 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1325679 від 17.04.2021 р. (Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 03.04.2023 р. додається ). Так, згідно п.5.2. зазначеного вище Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Позивача/Фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Позивача/Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. (Додатки №4 та №5 до Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. та Договору факторингу №2610 від 26.10.2021 р. додаються). Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 4 777,08 грн., з яких: 1 410,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 367,08 грн. - сума заборгованості за відсотками. (витяг з Реєстру прав вимог від 03.04.2023 р. додається). На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення заборгованості за кредитним договором або спростування розміру заборгованості IV. Норми права, які застосував суд.? Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).? Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.? Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.? Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.? Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.? Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.? Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.? Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.? Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.? Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.? Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.? Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).? Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).? Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.? Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.? Відповідно до положень статей 1077,1078ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Як встановлено судом та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, через що у відповідача утворилася заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 1410,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Щодо вимоги про стягнення 3339,14 грн. суми заборгованості за відсотками, то суд зазначає наступне. За змістом статей 626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першоюстатті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Істотними умовами кредитного договору, які визначені законом, є предмет, сума, строк повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами. Такий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 12 червня 2019 року у справі N 2-6315/11 (провадження N 61-23326св18) та від 28 квітня 2020 року у справі N 263/16688/17 (провадження N 61-16584св19). Як убачається з договору позики №1325679 від 17 квітня 2021 року, сторонами досягнуто домовленості щодо такої істотної умови кредитного договору, як строк позики, а саме 30 днів, та визначено дату повернення позики 17 травня 2021 року. Умовами кредитного договору не передбачено порядку та умов продовження строку позики, тобто правові підстави для нарахування процентів, починаючи з 17 травня 2021 року, відсутні. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12, постановах від 04 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі N 202/4494/16-ц). Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі N 910/4518/16). З урахуванням викладеного вище, суд зауважує, що право позикодавця нараховувати проценти поза межами строку кредитного договору, але не більше 90 днів календарних днів, яке встановлене у пункті 6.5 Правил надання кредитних коштів у позику, то цей пункт кредитного договору розташований в розділі, яким врегульовано правомірну поведінку сторін («Порядок нарахування, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів і порядок повернення позики»), водночас вказані правила містять окремий розділ, що регулює відповідальність позичальника («Відповідальність сторін, порядок вирішення спорів»). Позивач у наданих суду розрахунках заборгованості з процентів за період поза межами строку кредитування нарахував суми саме як проценти за «користування кредитом», а не як міру відповідальності на підставі статті 625 ЦК України. З огляду на наведене, відсутні правові підстави для стягнення з позичальника процентів, передбачених кредитним договором, поза межами строку кредитування. Зазначене тлумачення умов кредитного договору відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 05 квітня 2023 року у справі N 910/4518/16. Як було зазначено вище, відповідно до умов кредитного договору, укладеного 17.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем, останньому надано кредит у розмірі 1410,00 грн, строком на 30 днів, тобто з датою повернення 17 травня 2021 року. Отже, позивач, окрім заборгованості за тілом кредиту (1410 грн) також має право на стягнення відсотків за користування кредитними коштами у сумі 841,77 грн, виходячи з розрахунку 1410 грн*1,99%*30 днів. Нарахування позивачем відсотків за користування кредитом, зі спливом 30-ти денного строку після 17 травня 2021 року, не ґрунтується на умовах кредитного договору, які погоджені сторонами. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 1325679 у загальному розмірі 2251,77 гривень, що складається заборгованості за тілом кредиту - 1410 грн, та відсотків за користування кредитними коштами - 841,77 грн . VI. Щодо судового збору та інших судових витрат.? Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 28.10.2025 року, позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.? Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень?ст. 141 ЦПК України?з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1148,56 (2422,40* 2251,77/4749,14) гривень.? Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.? Позивач пред`явив вимогу про стягнення 4500,00 гривень відшкодування витрат за надання правової допомоги адвокатом. На підтвердження факту надання правової допомоги позивачем надано наступні документи: договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року; витяг з акту №2-ФП від 01.10.2025 року про приймання-передачі наданої правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.? Відповідно до частини 4?статті 137 ЦПК України?розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.? За таких обставин, надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши складність справи, суть спору, характер послуг, часткове задоволення позовних вимог, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи у суді є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2133,64 (4500,0*2251,77/4749,14) гривень., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет».? На підставі викладеного та

Outcome: partial