Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі та стягнення додаткових витрат [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 08.01.2026 року вирішено об`єднати вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом в одне провадження. Позивачка за основним позовом, [PERSON] мотивує свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі в період з 22.12.2007р. по 01.09.2025р. та в них народилось двоє дітей: дочка- [PERSON] , [INFO] та дочка- [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2025р. В березні 2025р. вона звернулася до Косівського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей та 04.04.2025 р. рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області вирішено стягувати з відповідача в її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В зв`язку з тим, що матеріальне становище відповідача змінилося в сторону покращення, а саме відповідач став матеріально забезпеченим, займається підприємницькою діяльністю, доходи його значні, отримує пенсію по інвалідності, то вважає, що необхідно збільшити розмір аліментів визначений рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.04.2025р. та стягувати з [PERSON] на утримання наших двох неповнолітніх дітей, аліменти в твердій грошовій сумі розмірі по 5000 грн. щомісячно на кожну дитину. Окрім того з відповідача необхідно також стягнути додаткові витрати на оплату за навчання в Івано-Франківському національному медичному університеті старшої дочки [PERSON] в сумі 31 500 грн. за один семестр 2025-2026 навчального року, із додаткових витрат понесених нею. Просить позов задоволити. [PERSON] за вимогами зустрічного позову мотивує свої вимоги тим, що рішенням суду від 04 квітня 2025 року ухвалено стягувати із нього на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину. Він являється особою з інвалідністю ІІ групи безстроково та у зв`язку з перебігом хвороби його фінансове становище погіршилось. Для проходження курсу лікування був змушений позичати кошти для проходження лікування за кордоном. На даний час він отримує мінімальні доходи. А для здійснення підприємницької діяльності та для придбання транспортного засобу автомобіля був вимушений позичити кошти. Окрім того [INFO] у нього народилась донька - [PERSON] . Тому, у зв`язку із необхідністю забезпечення ще однієї дитини усім необхідним, вважає, що його матеріальне становище погіршилось. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області у справі 347/469/25 від 04 квітня 2025 року на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 2500 (двох тисяч п`ятсот) грн. щомісячно на кожну дитину до 1756 грн. щомісячно на кожну дитину. Та заперечує в частині надання витрат на навчання дочки [PERSON] так як дочка не погоджувала із ним вибір навчального закладу та оплату вартості такого навчання. В судовому засіданні позивачка за основним позовом [PERSON] вимоги позову підтримала з підстав викладених в позовній заяві яку просила задоволити в повному обсязі. Вимоги зустрічного позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні з підстав викладених в поданому відзиві на позовну заяву. Представник відповідача позивача за зустрічним позовом, адвокат Репало О.О., що брав участь в розгляді справи в режимі відео конференції із власних джерел, поза межами приміщення суду вимоги основного позову [PERSON] заперечив, зустрічний позов підтримав та просив задоволити, прийти рішення суду яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на підставі рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 2500 (двох тисяч п`ятсот) грн. щомісячно на кожну дитину до 1756 грн. щомісячно на кожну дитину. Суд вислухавши позивачку відповідачку [PERSON] та її представника адвоката Андрусяк Г.В., представника відповідача-позивача адвоката Репало О. вивчивши матеріали справи вважає, що основний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову відмовити з наступних підстав: Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як встановлено в судовому засіданні сторони в справі перебували в шлюбі в період з 22.12.2007р. по 01.09.2025р. та в них народилось двоє дітей: дочка- [PERSON] , [INFO] та дочка- [PERSON] , [INFO] . Вказаний факт сторонами не оспорюється та не підлягає доказуванню. Шлюб між ними розірвано рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2025р. Як вбачається із долученого позивачкою до матеріалів справи копії рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.04.2025 року (а.с.6-8) вирішено «Стягувати із [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жителя [ADDRESS] в користь [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жительки [ADDRESS] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі по 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову, до досягнення дітьми повноліття». В підставу заявленого основного позову позивачка в справі [PERSON] посилається на той факт, що матеріальне становище відповідача змінилося в сторону покращення, а саме [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, за основним видом його діяльності - ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування. Доходи його є значні. Також має на праві приватної власності житловий будинок та земельні ділянки ,які знаходяться за адресою : [ADDRESS] та легковий автомобіль марки «MAZDA», який зареєстрований за відповідачем 04.10.2025р. Крім, доходів від підприємницької діяльності, відповідач отримує пенсію по інвалідності. як вбачається із долученого долученого до маетріалів справи позивачкою Витягу звіту за фізичною особою [PERSON] (а.с.16-18) відповідач в справі [PERSON] зареєстрований в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб підприємців 20.08.2025 року , основний вид діяльності 33.13 ремонт і технічне обслуговування електронного і оптичного устаткування. Також відповідно до Реєстру речових прав за [PERSON] зареєстровано 04.10.2025 року транспортний засіб марки MAZDA модель 6 рік випуску 2013. Окрім того суд звертає увагу, що фактично обоє неповнолітніх дітей навчаються та проживають разом із матір`ю [PERSON] та перебувають фактично на її утриманні. Аліменти присудженні Косівським районним судом Івано-Франківської області від 04.04.2025р. в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину є незначними. Для забезпечення належних умов проживання та розвитку потрібні чималі кошти а саме для придбання продуктів харчування для повноцінного харчування, придбання позмінного та посезонного одягу, взуття, шкільного приладдя, предметів гігієни та на інші потреби. Як стверджує позивачка за основним позовом на даний час молодша дочка навчається в 10 класі, тобто є старшокласницею та потребує додаткових коштів для оплати за приватні заняття. Діти періодично хворіють на вірусні та застудні хвороби . Для придбання ліків для лікування дітей відповідно необхідні також кошти. Старша дочка сторін в справі [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі. Вона є студенткою 1 курсу стоматологічного факультету Івано-Франківського національного медичного університету денної (контрактної) форми навчання. Відповідно стипендію не отримує. Як вбачається із дорлученого до матеріалів справи Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 08.08.2025 року (а.с.12-15) період навчання дочки в Івано-Франківському національному медичному університеті державної форми власності становить з 01.09.2025р. по 30.06.2030 рік в загальному розмірі 315 000 (триста п`ятнадцять тисяч) гривень. В п.2 вказана вартість платної освітньої послуги за роками навчання і щорічно вона становить 63 000 грн., за кожний навчальний рік. Відповідачу відомо про те, що дочка навчається на контрактній (платній) формі навчання, але він не бажає добровільно сплачувати за навчання дочки [PERSON] . У зв`язку із навчанням їх дочки в Івано-Франківському медичному університеті, є необхідність в проживанні дитини на платній орендованій квартирі, витрати по оплаті якої несе позивачка щомісячно по 5000 грн. Окрім того кошти необхідні і для придбання одягу, взуття і на інші витрати. 29.08.2025р. [PERSON] сплачено через відділення ПриватБанку за 1 семестр навчання дочки в медичному університеті кошти в сумі 31 500 грн. та 12.12.2025р. за 2 семестр навчання в сумі 31 500 грн. підтвердженням чого є квитанції. Таким чином встановлено в судовому засіданні, що матеріальне становище позивачки [PERSON] на даний час змінилося та аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітніх дітей є не достатніми для нормального забезпечення утримання дітей. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей які являються шкільного віку та старша дочка є студенткою Івано-Франківського національного медичного університету; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який хоча і відповідно до долученого до матеріалів справи посвідчення (а.с.53) являється інвалідом ІІ групи однак останній зареєстрований в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб підприємців 20.08.2025 року , основний вид діяльності 33.13 ремонт і технічне обслуговування електронного і оптичного устаткування а також відповідно до Реєстру речових прав за [PERSON] зареєстровано 04.10.2025 року транспортний засіб марки MAZDA модель 6 рік випуску 2013. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвит ку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом враховано викладені представником відповідача обґрунтування в заперечення вимог позивачки а зокрема, що на утриманні відповідача знаходиться також окрім його дітей і дочка народжена в іншому шлюбі - [PERSON] [INFO] та враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір стягнення аліментів визначений рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області по справі № 347/469/25 від 04.04.2025 року та стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі по 4000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання даного рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України). Відповідно до вимог ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Визначений розмір аліментів на переконання суду дозволить зберегти баланс між потребами дітей та можливостями відповідача, відповідатиме інтересам дітей, буде необхідним для вирішення побутових та соціальних потреб, які виникатимуть в процесі їх розвитку та життєдіяльності. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Окрім того суд вважає за доцільне стягнути із [PERSON] в користь [PERSON] 15 750 грн як 1/2 частини додаткових витрат понесених за один семестр 2025-2026 навчального року за навчання дочки [PERSON] [INFO] в Івано-Франківському національному медичному університеті. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Що стосується заявленого [PERSON] зустрічного позову про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, то ткимй не підлягає задоволенню виходячи із наступного: Як вбачається із матеріалів справи, рішенням суду від 04 квітня 2025 року (а.с.6-8) ухвалено стягувати із нього на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину. [PERSON] в підставу заявлених вимог посилається на той факт, що він являється особою з інвалідністю ІІ групи безстроково та у зв`язку з перебігом хвороби його фінансове становище погіршилось. Для проходження курсу лікування був змушений позичати кошти для проходження лікування за кордоном. А також позивач кошти на придбання транспортного засобу автомобіля в підтвердження чого долучив копію розписки а.с.55, окрім того в нього в іншому шлюбі народилась дочка [PERSON] [INFO] , підтвердження чого є копія свідоцтва про народження дитини а.с.56 . Однак зазначені обставини не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів так як батьки в рівних долях зобов"язані забезпечити утримання дітей. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, з часу прийняття судом рішення від 04 квітня 2025 року про стягнення із [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, у платника аліментів не підтверджено факту погіршення стану здоров`я, та матеріального забезпечення а навпаки [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, за основним видом його діяльності - ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування. Також має на праві приватної власності житловий будинок та земельні ділянки ,які знаходяться за адресою : [ADDRESS] , придбав легковий автомобіль марки «MAZDA», який зареєстрований за відповідачем 04.10.2025р. Крім, доходів від підприємницької діяльності, відповідач отримує пенсію по інвалідності. Будь-яких інших належних доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів не надав, адже факт проходження ним лікування не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами Сімейного кодексу України. Приймаючи до уваги, що сплата аліментів у визначеному судом розмірі не є надмірним тягарем для позивача за зустрічним позовом, а їх зменшення не відповідає інтересам дітей, враховуючи баланс інтересів дітей та матеріальних можливостей батька, суд приходить висновку про недоведеність позивачем за зустрічним позовом неспроможності сплачувати щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі, раніше визначеному судовим рішенням, яке набрало законної сили. Враховуючи, що відповідач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору то, враховуючи вищевикладене, судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 192 СК України та

Outcome: dismissed