Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 03.09.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем укладено кредитний договір №152365 на суму 18750 грн. Відповідач приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом. На виконання умов Кредитного договору, 03.09.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № 5355-28ХХ-ХХХХ-4612 відповідача, що свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію первісного кредитора. 06.02.2025 ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №06022025 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача за кредитним договором не погашається, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка становить 33309,81 грн., з яких: 18750 грн. - заборгованість по кредиту, 13758,81 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 801 грн. заборгованість по комісії. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 33309,81 грн. та понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не попередив. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 03.09.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №152365 на суму 18750 грн. Згідно з п. 2.2.1 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 18750 грн.: у розмірі 15000 грн. на картку позичальника, у розмірі 3750 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Згідно з листом АТ «ПУМБ» №20КНО-07.8.5/755БТ від 16.01.2026 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] на яку дійсно 03.09.2024 було зараховано коштів у сумі 15000 грн. 06.02.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №06022025 відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №152365. Відповідно до Витягу №1 до Договору факторингу №06022025 від 06.02.2025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 33309,81 грн. Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 22.12.2025 загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 33309,81 грн., з яких: 18750 грн. - заборгованість по кредиту, 13758,81 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 801,00 грн. заборгованість по комісії. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором про надання кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. За змістом ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представництво інтересів позивача здійснював адвокат Соломко О.В. на підставі договору про надання правової допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, між директором ТОВ «Юніт Капітал» Хлопковою М.С. та адвокатським бюро «Соломко та партнери». Відповідно до п. 1 договору про надання правової допомоги від 10.09.2025, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» і АБ «Соломко та партнери», останнє взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі [PERSON] . Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025, «Юніт Капітал» поніс витрати на оплату правової допомоги у розмірі 7 000,00 грн. Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною з огляду на складність та фактичний розгляд справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 7000,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Соломко О.В. обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved