Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 01 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 01737005/2025 шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту. За умовами цього договору позичальник [PERSON] отримав кредит у сумі 10000 грн. строком на 120 днів, шляхом зарахування коштів на вказану нею банківську картку, з датою остаточного повернення кредиту 28.08.2025 та зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за зниженою процентною ставкою 0,90 % за один день користування кредитом. Вказує, що ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника. 25.09.2025 ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на підставі договору факторрингу № 25.09.2025. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед фактором належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила. Станом на 31.12.2025 прострочена заборгованість за кредитом становить 19400 грн. 00 коп., з яких: 10000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 8100 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 1300 грн. 00 коп. - заборгованість за штрафом. Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаними кредитними договорами в сумі 19400 грн. 00 коп. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн. 40 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що 01 травня 2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір №01737-05/2025 шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту. Наведене підтверджується договором про надання фінансового кредиту №01737-05/2025 від 01.05.2025, заявою-анкетою на отримання фінансового кредиту, графіком платежів, паспортом споживчого кредиту, які підписані позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором та в якому він зазначив номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кредитні кошти. Підписавши вказаний договір, позичальник ствердив ті обставини, що він ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, Правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті товариства. За умовами договору про надання фінансового кредиту №01737-05/2025 від 01.05.2025 позичальник [PERSON] отримав кредит у сумі 10000 грн. строком на 120 днів, шляхом зарахування коштів на вказану ним банківську картку, з датою остаточного повернення кредиту 28.08.2025 року та зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за процентною ставкою 0,90 % за один день користування кредитом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У встановлені кредитним договором строк відповідач не виконав свої зобов`язання, порушив періодичність та строки внесення платежів. Станом на 31.12.2025 прострочена заборгованість за кредитним договором №01737-05/2025 від 01.05.2025 становить 19400 грн. 00 коп., з яких: 10000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 8100 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 1300 грн. 00 коп. - заборгованість за штрафом. Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Також встановлено, що 25.09.2025 року ТОВ ««Стар Файнес Груп»» відступило право грошової вимоги за кредитними договорами №01737-05/2025 від 01.05.2025 Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №25092025/1, що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників від 25.09.2025, реєстром боржників до договору факторингу №25092025/1 від 25.09.2025 р. Таким чином встановлено, що позивач «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором до [PERSON] . Із матеріалів справи вбачається, що боржник [PERSON] свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед фактором не виконав. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Разом із тим 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Із розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 25.09.2025 по 31.12.2025 позивачем нараховано за кредитним договором №01737-05/2025 від 01.05.2025 пеню у сумі 1300 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, суд вважає за вірне відмовити позивачу у стягненні з відповідача пені за вказаним кредитним договором у сумі 1300 грн. 00 коп. Таким чином суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором №01737-05/2025 від 01.05.2025 лише в межах заборгованості за тілом кредиту та нарахованих відсотків в розмірі 18100 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд наводить наступний розрахунок (18100 х 100) : 19400 = 93,30%, тобто позов задоволено на 93,30 %. Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 2662 грн. 40 коп. х 93,30 % = 2484,19 грн., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2484 грн. 19 коп. судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial