Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

До Млинівського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 грудня 2004 року. Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі в подружжя народилося двоє дітей. Оскільки протягом останніх декількох років шлюбні відносини у подружжя суттєво погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до їх фактичного припинення, в сімейних відносинах відсутнє порозуміння та взаємна підтримка, за переконанням позивача, подальшого сенсу відновлювати сімейні відносини немає, адже у подружжя на ґрунті побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові та поваги, що унеможливлює подальше перебування у шлюбі, то позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути судові витрати. 26 вересня 2025 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у даній цивільній справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 17.03.2026 року подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує (а.с. 26). Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 24 грудня 2004 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, за актовим записом №1472, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 24.12.2004 р. (а.с. 10). Від спільного подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження (а.с. 5, 6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони заходів до примирення не вживають, шлюбних відносин не підтримують, відповідач визнав позов у повному обсязі. Із викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 23.09.2025 р. (а.с. 7). Крім того, із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень, що підтверджується довідкою про оплату правничої допомоги № 34 від 23.09.2025 року (а.с. 9) та квитанцією до прибуткового касового ордера від 23.09.2025 року на суму 2000 грн. (а.с. 8). Слід зазначити, що відповідач не заявляв клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та не доводив неспівмірності таких витрат. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved