Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що 09 березня 1986 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Водночас відповідачка добровільно розірвати шлюб не бажає, що й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач та відповідачка перебували у шлюбі майже 40 років, вели спільне господарство та будували сімейні відносини. В подальшому, починаючи з 2025 року, сторони спільно не проживають. Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розбіжності у поглядах на сімейні відносини та виконання сімейних обов`язків, а також несумісність характерів, що унеможливлює подальше існування їхньої сім`ї. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026 року, головуючим суддею по справі визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Водночас представник відповідачки подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за відсутності відповідачки та її представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 12, 13ЦПК України учасники, справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 29 червня 2002 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 1986 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 332. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ст.112СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, котрі досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не погоджується на примирення, а відповідач визнала позов, відмова у розірванні шлюбу фактично означала б примушування до збереження шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач, скориставшись наданим правом, звернувся до суду з цим позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги й підтримки, тобто на моральних засадах, що становлять основу шлюбу. Водночас позивач не має наміру зберігати шлюб із відповідачем. Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, отже позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3ст.115СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved