Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

В листопаді 2025 року позивач ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернулось до суду з позовом до стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості, з тих підстав, що 12.02.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" та [PERSON] (позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 0686363757. Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн, в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначаються сторонами відповідно до умов Договору. Договір надання позики № 0686363757 підписано позичальником 12.02.2020. Пропозиція (Оферта) на отримання 1 траншу згідно Заявки-анкети № 2628577292 від 22.02.2020 року в рамках Договору про надання позики № 0686363757 від 12.02.2020 року підписано позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 14.07.2021 було укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0686363757. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0686363757. Таким чином, ТОВ "КОЛЕКТ ЦЕНТР" наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0686363757. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 0686363757 від 12.02.2020 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 80090,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 73780,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 53 770,00, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 49770,00 грн. Та, понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн. ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" у позові просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Ухвалою від 02 грудня 2025 року в справі відкрито провадження та постановлено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлений про розгляд справи належним чином, що підтверджено даними АТ "Укрпошта" про отримання рекомендованого листа R067055866454, вручено одержувачу 15.12.2025. Із клопотанням про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не звертався. Відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, як передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, з урахуванням відсутності будь яких заяв (клопотань) сторін, установив наступні обставини. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (статті 11, 15 ЦК України). Відповідно до частина 4 статті 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Судом встановлено та стверджується зібраними у справі доказами, що 12.02.2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" та [PERSON] (позичальник) укладено, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту в мережі Інтернет https://www.moneyboom.ua/, Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0686363757, який підписаний електронним підписом позичальника 9r2f5z, що відповідає наведеним вище вимогам закону, унаслідок чого у сторін виникли права та обов`язки. В розділі 8 даного договору зазначені паспортні дані, ІПН позичальника. Пунктом 1.2., 1.5, 1.6. договору погоджено, зокрема, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору: додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при і наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснювати дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом Договору та Правилами. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень. До умов даного договору застосовуються фіксована процентна ставка. Максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) 30 календарних днів). Максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75%. Згідно листа ТОВ "Універсальні платіжні рішення" Вих. № 10248_25708142135 від 08.07.2025, 22.02.2020 18:16 ТОВ "ІНФІНАНС" успішно перераховано кошти на суму 4000 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 49351439, призначення платежу: зарахування на платіжну картку клієнта. Доказів на підтвердження того, що вказана картка не належить відповідачу або, що на неї не було зараховано 4000 грн на виконання договору матеріали справи не містять. Отже, за встановлених судом обставин справи, 12.02.2020 між позичальником та первісним кредитором укладено електронний кредитний договір, шляхом підписання його електронним підписом, умови якого ТОВ "ІНФІНАНС" були виконані, а саме 22.02.2020 перераховано транш в розмірі 4000,00 грн, у той час як відповідач у строк, передбачений умовами договору, кредитні кошти не повернув. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору ТОВ "ІНФІНАНС" за період з 22.02.2020 року по 14.07.2021 року користування [PERSON] кредитними коштами нарахувало йому відсотки в загальному розмірі 39 630,00 грн, при цьому, розмір основного боргу (тіла кредиту) становив 4 000,00 грн. 14.07.2021 між ТОВ "ІНФІНАНС" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПТІАЛ" укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0686363757, що стверджується копією реєстру боржників від 14.07.2021 під порядковим номером 3932, ПІБ боржника [PERSON] загальна сума заборгованості 39630 грн (Витяг з Додатку № 3 до договору). 10.01.2023 між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПТІАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівля-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0686363757, що стверджується копією реєстру боржників від 10.01.2023 (Витяг з Додатку № 3 до договору), порядковий номер 9684, ПІБ боржника [PERSON] загальна сума заборгованості 77780,00 грн). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, за наведеними нормами законодавства відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, яке виникло з договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0686363757 від 12.02.2020 року, а саме ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло статусу нового кредитора. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором № 0686363757 укладеним 12.02.2020 року з ТОВ "ІНФІНАНС", станом на день формування позовної заяви, з врахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності, в розмірі 53770,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 49770,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (загальний розмір заборгованості становить 80090,00 грн). Жодних доказів на спростування факту наявності чи розміру заборгованості відповідачем не надано. Згідно частин 1, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17). Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Судом установлено, що транш у розмірі 4000,00 грн був наданий відповідачу 22.02.2020 року строком на 30 днів (строк користування траншем). На виконання умов договору № 0686363757 від 12.02.2020 року, після надання [PERSON] траншу в розмірі 4000,00 гривень, у подальшому кошти позичальнику не надавалися. Тобто, максимальний строк користування траншем становить 30 днів. Аналізуючи зазначені вище положення договору, укладеного між ТОВ "ІНФІНАНС" та [PERSON] суд звертає увагу на те, що у договорі розрізняється строк користування кредитом (траншем), який становить 30 днів та строк дії договору - 36 місяців. Оскільки строк користування кожним траншем за договором є окремим, а відтак відсотки повинні бути сплачені за строк користування таким траншем, а тому кредитодавець мав право стягувати з позичальника відсотки за кожен день користування кредитом (траншем) у розмірі 1,75%. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, з урахуванням не надання позивачем до суду Пропозиції (Оферта) на отримання 1 траншу, Заявки-анкети № 2628577292 від 22.02.2020 року в рамках Договору про надання позики № 0686363757 від 12.02.2020 року, як і не долучення до позовної заяви Додатків (№1, №2, №3 та №4), про які йде мова у договорі надання позики та якими також визначено істотні умови договору (із змісту, розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами у Додатках), встановивши укладення відповідачем [PERSON] кредитного договору № 0686363757 від 12.02.2020 року з ТОВ "ІНФІНАНС" та отримання 20.02.2020 року за його умовами траншу на суму 4000,00 грн строком користування на 30 днів та неналежне виконання позичальником умов вказаного договору і перехід права вимоги за цим договором до позивача, суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" тіла кредиту в розмірі 4000,00 грн та обґрунтовано нарахованих відсотків за користування кредитом у межах строку кредитування в розмірі 2100,00 грн (4000 грн : 100 х 1,75) = 70 грн х 30 днів). Підстави для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в сумі 53770,00 грн (у межах заявлених позовних вимог) за межами строку кредитування відсутні, та суд відхиляє з огляду на таке. Умови договору мають бути чіткими і зрозумілими. При стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами умовах договору, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 30 днів відповідно, а не двозначними умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Як вбачається зі змісту кредитного договору № 0686363757 від 12.02.2020 року та відповідно до умов надання окремого траншу кредиту автоматичної пролонгації надання траншу кредиту умовами договору не передбачено, це можливо виключно за умови попередньої сплати відсотків за фактичну кількість днів користування поточним кредитом, в тому числі і простроченим (пункт 3.3 договору). Позичальник [PERSON] не виконав зобов`язання з повернення коштів (траншу) та відсотків за його користування, що нараховані протягом визначеного строку користування траншем (30 днів). З огляду на те, що продовження строку користування траншем не відбулося, оскільки не було виконано умови про погашення відсотків, то відповідно з 31 дня заборгованість вважається простроченою, і кредитодавець втратив право нараховувати зазначені відсотки за користування кредитом. 36 календарних місяців - це загальний строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0686363757 від 12.02.2020 року, тобто строк, упродовж якого позичальник може отримувати кошти із визначеного сторонами ліміту кредиту - 20000,00 грн окремими траншами, з укладенням при цьому додатків до договору та із визначенням по кожному траншу строку користування ним, який є окремим від загального строку договору. Узгоджений умовами договору 30-денний строк користування траншем кредиту (строк кредитування) сторони не змінювали. При цьому, заявляючи вимогу про стягнення із відповідача відсотків у сумі 53770,00 грн ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" вказало, що ця сума є заборгованістю на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, з них: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 49770,00 грн. Проте, зі складеного ТОВ "ІНФІНАНС" розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14 липня 2021 року (дата продажу права вимоги) заборгованість [PERSON] за процентами складала 35630,00 грн. Наступним кредитором ТОВ "Вердикт Капітал" нараховано ще відсотки, і їх розмір на 10.01.2023 становить 73780,00 грн. Звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" не заявляло вимоги про застосування судом ч. 2 ст. 625 ЦК України. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення з боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Відтак, надані позивачем докази (розрахунки заборгованості та витяги з реєстру боржників до договорів) не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості у вищевказаній сумі. Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами строку кредитування є необґрунтованими, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідач [PERSON] на користь позивача ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" необхідно стягнути заборгованість в розмірі 6100 грн (4000,00 грн - тіло кредиту, 2100 грн - відсотки). Позивачем також заявлено про здійснення розподілу судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" необхідно стягнути судовий збір в розмірі 274,70 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частин 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що "склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат". Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи обєднанням. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" надано в копіях: Договір № 02-09/2024-8 від 02 вересня 2024 року про надання правової допомоги, укладений з Фізичною особою - підприємцем [PERSON] , та не заповненні бланки Заявки на надання юридичної допомоги без номеру та дати; Акту про надання юридичної допомоги без номеру та дати. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ст. 141 ЦПК України (зазначений правовий висновок викладений у пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 провадження № 14-44цс21), який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Суд зауважує, що адвокатська діяльність не є господарською і, зокрема, підприємницькою, у значенні статті 3 ГК України, а адвокат не є суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність (рішення Ради адвокатів України № 13 від 21.02.2023 року). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у відшкодуванні витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано доказів понесення витрат на правову допомогу саме адвокатом. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд вказаної справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: partial