Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ТОВ «Споживчий центр») через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 09.12.2024-100000844 від 09.12.2024 у розмірі 36 600,00 грн по сплаті судового збору. Стислий виклад доводів позову Позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» обґрунтовані тим, що 09.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір (оферту) № 09.12.2024-100000844, за умовами якого позичальникові надано кредит у розмірі 12 000 00 грн, строком на 140 днів. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитними коштами позичальниця зобов`язалася сплатити проценти в розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 15% від суми кредиту та дорівнює 1800,00 грн. Також за кожен день невиконання неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка у розмірі 120, 00 грн. Відповідач належним чином не виконує умови договору щодо погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість станом на дату позову до суду у розмірі 36600,00 грн, з яких: 12000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 16800,00 грн - проценти, 1800,00 грн комісія, 6000,00 грн - неустойка. Вказану суму боргу позивач просить стягнути із відповідача. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 14.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 26.12.2025 розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Судова повістка ним отримана 21.02.2026. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд призначив проголошення рішення о 17-50 год 16.03.2026. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 09.12.2024 ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали електронний кредитний договір № 09.12.2024-100000844, за умовами якого позичальнику 09.12.2024 надано кредит, шляхом перерахування коштів на належний позичальнику електронний платіжний засіб [NUMBER] у розмірі 12000,00 грн, строком на 140 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 27.04.2025, процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, орієнтовна річна процентна ставка 6469,13%, орієнтовна загальна вартість кредиту 25847,80 грн, комісія 15% від суми кредиту, що становить 1800,00 грн. Неустойка: 120,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором Е441 (а.с. 28-33). У графіку платежів, який відповідно до п. 12 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) є невід`ємною частиною кредитного договору № 09.12.2024-100000844 укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] встановлено графік розрахунків, де вказано, що строк, на який надано кредит 140 днів (десять розрахункових періодів по 15 днів), дата повернення, сума кредиту 12000, 00 грн, проценти за користування кредитом 12047,80 грн, комісія 1800,00 грн (а.с.29). Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 28.07.2025, за допомогою системи iPay.ua на виконання умов кредитного договору № 09.12.2024-100000844 [PERSON] було успішно зараховано на платіжну картку [NUMBER] кошти у розмірі 12000,00 грн, номер транзакції 589693413(а.с. 20). Відповідно до довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 09.12.2024-100000844 від 09.12.2024 заборгованість [PERSON] становить 36 600,00 грн, з яких: 12000,00 грн основний борг, 16800 грн проценти (нараховані за період з 09.12.2024 до 27.04.2025), 1800, 00 грн - комісія, 6000 00 грн - неустойка (а.с. 21). Застосовані судом норми права Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав. Наявними у справі доказами доведено, що ТОВ «Споживчий центр» покладені на нього зобов`язання за кредитним договором № 09.12.2024-100000844 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу 19.12.2024 грошові кошти. Із наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 09.12.2024-100000844 вбачається, що позивач не сплатив 12000,00 грн основного боргу, 16800,00 грн процентів, що нараховані за період з 09.12.2024 до 24.04.2025; 1800,00 грн комісії. Розрахунок боргу не оспорений відповідачем та він узгоджується із умовами договору. Доказів, що відповідач вносив грошові кошти на погашення боргу суду не надано. Отже, наявні підстави для стягнення боргу в розмірі 30600,00 грн, що включає: 12000,00 грн - основного боргу,16800,00 грн процентів; 1800,00 грн комісії. Щодо стягнення неустойки, яку позивач яку позивач просить стягнути розмірі 6000,00 грн, суд доходить таких висновків. Пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Таким чином, нарахування позивачем неустойки в сумі 6000,00 грн за невиконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором під час дії воєнного стану є неправомірним, оскільки сума неустойки підлягала списанню. Тому суд стягує з [PERSON] борг за кредитним договором № № 09.12.2024-100000844 в розмірі 30 600,00 грн. У стягненні 6000, 00 грн неустойки - суд відмовляє. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 2025, 29 грн (30600х2422, 40:36600).

Outcome: partial