Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1422-8511 від 18.07.2024 року у розмірі 77 234,94 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом 21 600,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованим процентами 55 634,94 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18.07.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою «веб - сайту», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1422-8511. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 21 600,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період* 14 днів; - комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Станом на 29.12.2025 року загальний розмір заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору становить в загальному розмірі 89 460,54 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 21 600,00 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 67 860,54 гривень. Крім цього, вказував, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 12 225,60 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості відсотків за Кредитним договором в розмірі 77 234,94 гривень. Просить суд стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості в розмірі 77 234,94 гривень та суму понесених судових витрат. Ухвалою судді від 02.02.2026 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 24 лютого 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, який був поданий представником відповідачки адвокатом Богдан Н.О. З якого вбачається, що [PERSON] позов визнала частково, а саме погодилася повернути тіло кредиту в розмірі 21 600,00 грн. Щодо нарахування процентів, то відповідачка, посилаючись на п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів», вважала, що умови договору є несправедливими, оскільки загальні витрати за споживчим кредитом становить 271,38% розміру наданого Кредиту, що є несправедливим обрахунком загальних витрат за споживчим кредитом. Зазначила також, що нею сплачені проценти у розмірі 30 765,06 грн. Просила визнати умови договору про відкриття кредитної лінії №1422-8511 від 18.07.2024 р. продукту «На все», орієнтовна загальна вартість наданого кредиту та нарахування відсотків в розмірі 55634,94 грн. несправедливими та зменшити загальні витрати за споживчим кредитом. В судове засідання представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не з`явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, підтримавши поданий в її інтересах відзив. Пояснила, що дійсно нею було взято кредит в сумі 21 600,00 грн., на умовах вказаних в договорі. Вона частково погасила проценти, однак, через війну в країні, скрутне матеріальне становище та важкі життєві обставини, які пов`язані з її здоров`ям, не змогла вчасно погасити кредит. Вказала, що згодна погашати заборгованість в розмірі максимум до 30 тисяч. Вона не зверталася до суду з позовом про розірвання кредитного договору або про зміну умов договору. Зустрічний позов нею теж не подавався. Раніше вона декілька разів брала кредит у позивача і кожен раз погашала. Кошти останнього кредиту пішли на її лікування. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступних висновків. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 18.07.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1422-8511. За умовами вказаного кредиту відповідачці було надано кредит у розмірі 21 600,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період* 14 днів; - комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. Умовами договору визначена дата повернення кредиту - 13.05.2025. У договорі визначені реквізити сторін, зокрема в даних позичальника вказаний номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] та вказаний електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем). Номер пароля A9044. Встановлено, що відповідачкою, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором A9044, підписано також правила відкриття кредитної лінії та паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, згідно з якими між сторонами погоджено суму кредитного ліміту (21 600), строк кредитування та базовий період сплати відсотків та визначена процентна ставка. Договір підписаний відповідачкою електронним одноразовим ідентифікатором A9044. Кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. В договорі про відкриття кредитної лінії, Правилах та Паспорті споживчого кредиту зазначено, що вони були підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) A9044. Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 1422-8511 від 18.07.2024 року [PERSON] перераховано за допомогою системи LiqPay, платіж: 2490924179 дата: 18.07.2024, номер платіжної карти [NUMBER] , загальною сумою: 21 600,00 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з абзацем 2 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Положення частини 1 статті 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, ст. 207 ЦК України). Аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені в Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Положення частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; суб`єкт персональних даних фізична особа, персональні дані якої обробляються; згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки. Частиною 5 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині 1 статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Крім того, встановлено, що за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, 18.07.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1422-8511. Враховуючи, що договір про відкриття кредитної лінії № 1422-8511 від 18 липня 2024 року укладено його сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», чому передувала верифікація відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі - на веб-сайті кредитодавця (creditkasa.com.ua) із зазначенням своїх особистих даних, зокрема, РНОКПП, серії та номеру паспорту, адреси реєстрації місця проживання, реквізитів карткового рахунку, а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, відтак вказане підтверджує факт його укладення. Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22). Слід зазначити, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить умови договору - реквізити сторін. Отже, підписавши договір про відкриття кредитної лінії, [PERSON] посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником. Відповідачка з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «Укр Кредит Фінанс», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Згідно з п. 4.1. Договору сторони узгодили загальний розмір кредиту 21 600 грн. Відповідно до п.4.8. перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Згідно з п. 4.6, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день. Відповідно до п. 4.1. Договору дата видачі кредиту 18.07.2024 року. Згідно з п. 4.2. Договору кредиту такий надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Отже, відповідно до умов договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником позикодавцю з метою отримання кредиту. Відтак, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти (21 600 грн) на банківський рахунок [PERSON] , яка самостійно внесла до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної карки. Зобов`язання взяті на себе перед кредитною установою [PERSON] не виконала внаслідок чого сума простроченої заборгованості за кредитом (без врахування відсотків) становить 21 6000,00 гривень. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 12 225,60 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 77 234,94 гривень, а тому кредитодавець просить суд стягнути з [PERSON] , не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 21 600,00 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 55 634,94 гривень, що разом становить 77 234,94 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 29 грудня 2025 року заборгованість відповідачки становить в загальному розмірі 89 460,54 грн, а саме: 21 600 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 67 860,54 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором 1422-8511 від 18 липня 2024 року станом на 29.12.2025 року. Відповідно до умов договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/ або пільговою ставкою); пільгова процентна ставка становить 1,20% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця; знижена процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Як вбачається з матеріалів справи, з 18.05.2024 року до 14.08.2024 року (включно) нарахування за умовами договору відбувалось за зниженою процентною ставкою - 1,2 %. З 15.08.2024 року по 13.05.2025 року (включно) застосовано стандартну процентну ставку - 1,5% у зв`язку із простроченою заборгованістю, після чого проценти більше не нараховувалися. Визначаючись із розміром заборгованості у частині процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з [PERSON] , суд виходить з наступного. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-XI «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Станом на 29.12.2025 року сума виданого кредиту становила 21 600,00 грн., кредит надано на 300 днів, до 13.05.2025 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за процентами з моменту укладення договору до 29.12.2025 року становить 67 860.54 грн. гривень. При цьому, з 18.07.2024 року по 14.08.2024 року (загалом 28 днів) відсотки нараховувались за процентною ставкою 1,2 %; в наступному періоді до 13.05.2025 року відсотки нараховувалися за процентною ставкою 1,5%. Проаналізувавши надані докази суд вважає, що підлягає перерахунку сума заборгованості виходячи з встановленого пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», а саме: 21 600,00 (сума кредиту) х 1,2% (розмір процентної ставки) х 28 (кількість днів періоді за зниженою процентною ставкою) = 7 257.60 гривень. 21 600.00 грн (сума кредиту) х 1,5% (розмір стандартної процентної ставки) х 272 (кількість днів періоді за стандартною процентною ставкою) = 88 128,00 грн. Отже, відповідно до умов договору, загальна сума відсотків за користування кредитними коштами за зниженою та стандартною процентними ставками становить: 7 257,60 +88 128,00 = 95385,60 грн. Враховуючи положення п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», судом здійснено перерахунок заборгованості по процентах, а саме: З 15.08.2024 року по 19.08.2024 року 5 днів (нарахування відсотків в розмірі 1,5 %) , а саме: 21 600,00 грн (сума кредиту) х на 1,5% х 5 (днів) = 1620, грн. Згідно ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. З 20.08.2024 року по 13.05.2025 року 267 днів (нарахування відсотків в розмірі 1,0 %), а саме: 21 600,00 грн (сума кредиту) х на 1,0% х 267 (днів) = 57672,00 грн. Тобто за 300 днів, з врахуванням положень ЗУ «Про споживче кредитування» сума процентів становить: 7 257.60 (% за 28 днів)+1 620,00 грн (% за 5 днів) + 57 672,00(% за 267 днів) = 66 549,60 грн. Разом з тим Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» частково списано заборгованість за нарахованими процентами в сумі 12 225,60 грн. Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Аналіз статті 605 ЦК України свідчить, що під прощенням боргу розуміють звільнення кредитором боржника від виконання обов`язку, що на ньому лежить, повністю або частково. За загальним правилом, прощенням боргу втілюється в односторонньому правочині. Хоча сторони договору не позбавлені можливості укласти договір про прощення боргу. У справі, що переглядається, прощення боргу втілене в односторонньому правочині кредитора. Недійсність такого одностороннього правочину законом прямо не встановлена, а тому в аспекті положень частини 1 статті 204 ЦК України такий правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 січня 2023 року у справі № 758/2990/17 (провадження № 61-6756св22). З урахуванням викладеного, загальна сума заборгованості за процентами підлягає зменшенню на суму прощеного боргу і становить 54 324,00 грн. 66 549,60 грн. 12225,60 грн. = 54 324,00 грн. Крім того, судом враховується часткова проплата процентів за користування кредитом, яка була сплачена відповідачкою, що вбачається з її пояснень та стверджено розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, а саме нею сплачено суму процентів в розмірі 30 765,06 грн., які підлягають вирахуванню від заборгованості. Отже: 54 324,00 грн (сума перерахованих відсотків по кредиту з врахуванням суми прощеного боргу) 30765,06 грн. (сплачених відповідачкою) = 23 558,94 грн. ( сума процентів, які підлягають стягненню з відповідачки за договором кредиту. Крім того, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сума заборгованості по тілу кредиту, а саме 21 600,00 грн. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з відповідачки на користь позивача становить 21 600,00 + 23 558,94 = 45 158,94 грн. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору в повній мірі не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягають до часткового задоволення. Враховуючи, що позов задоволено частково, а саме на 58,46%, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1556,24 коп. На пiдставi викладеного,

Outcome: partial