Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У вересні 2025 року представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Какун А.С. звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 22.09.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 76227331, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 09.10.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №8529143, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором позики №76227331 в сумі 35409,02 грн, з яких: 6679,14 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу, 28729,88 грн- сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.03.2024 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій, сума боргу не змінилася. Відповідно до реєстру боржників № 41 від 24.01.2025 до зазначеного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 8529143 у розмірі 7775 грн, з яких: 2500 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2,50 грн заборгованість за відсотками, 5000,00 грн сума заборгованості за пенею, 272,50 грн комісія за надання Позики. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.01.2025 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій, сума боргу не змінилася. 10.04.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 8251015. 24.04.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24042025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.04.2025 до зазначеного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача Заборгованість відповідача за кредитним договором № 8251015 у розмірі 25500 грн, з яких: 10000 грн-сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500 грн- сума заборгованості за відсотками, 5000 грн- сума заборгованості за пенею, штрафами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.04.2025 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій, сума боргу не змінилася. На підставі викладеного, представник позивача звертається до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за: - Договором позики №76227331 в розмірі 35409,02 грн, з яких: - 6679,14 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; -28729.88 грн - сума заборгованості за відсотками; - Договором позики №8529143 в розмірі 7775 грн, з яких: - 2500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2,50 грн сума заборгованості за відсотками; - 5000 грн сума заборгованості за пенею; - 272,50 грн комісія за надання Позики. - за Кредитним договором № 8251015 в розмірі 25500 грн, з яких: - 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10500 грн - сума заборгованості за відсотками; - 5000 грн сума заборгованості за пенею, штрафами, всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 68684,02 грн та судові витрати по справі. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 20.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача Какун А.С. не з`явилася, у прохальній частині позову просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позовних вимог та заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подала, будь-яких заяв від нього не надходило. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16.03.2026 було вирішено питання про заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.09.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 76227331, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача, за умовами якого позичальнику було надано кошти у сумі 10500,00 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 2,5 %, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою за день 2,70 %, пеня 2,70%, орієнтовна реальна процента ставка 114432,08 %, орієнтовна загальна вартість позики 18375,00 грн. Також позивачем надано Додаток №1 до Договору позики № 76227331, у якому сторони погодили реальну річну процентну ставку (а.с. 9-12). 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 13-15). 28.07.2021 було також було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, 13.06.2024 Додаткову угоду № 7 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 та 20.03.2024 Додаткову угоду № 21 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 12-13). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 35409,02 грн, з яких: 6679,14 грн заборгованість за основною сумою боргу, 29729,88 грн заборгованість за відсотками (а.с. 21. Згідно з розрахунком заборгованості за період з 20.03.2024 по 31.05.2025 позивачем не нараховувалися відсотки, відповідач заборгованість не сплачував, тому сума заборгованості не змінилася (а.с 22). Також, 09.10.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 8529143, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача, за умовами якого позичальнику було надано кошти у сумі 1350,00 грн строком на 11 дні з процентною ставкою 0,01 %, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою за день 5,00 %, пеня 5,00%, орієнтовна реальна процента ставка 4411,17 %, орієнтовна загальна вартість позики 1498,50 грн. Також позивачем надано Додаток №1 до Договору позики № 8529143, у якому сторони погодили реальну річну процентну ставку (а.с. 23-30). 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 9-11). 24.01.2025 було також було укладено Додаткову угоду № 47 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 32). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 41 від 24.01.2025 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 7775,00 грн, з яких: 2500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2,50 грн заборгованість за відсотками, 5000,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 35). Згідно з розрахунком заборгованості за період з 24.01.2025 по 31.05.2025 позивачем не нараховувалися відсотки, відповідач заборгованість не сплачував, тому сума заборгованості не змінилася (а.с 36). 16.04.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 8251015. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, за умовами якого позичальнику було надано кошти у сумі 10000,00 грн строком на 360 днів з стандартно процентною ставкою 1 % в день. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 кредитного договору, кошти кредиту надаються TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4. п. 2 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору.Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Також позивачем додано додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 8251015, паспорт споживчого кредиту та довідку про зарахування коштів (а.с. 42-56). 24.04.2025 між TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 24042025, у відповідності до умов якого TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) TOB «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 57-61). Відповідно до Реєстру боржників від 24.04.2025 до договору факторингу № 24042025 від 24.04.2025 , TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25500,00 грн, з яких: 10000,00 грн-сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500,00 грн- сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн- сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.62). Згідно з розрахунком заборгованості за період з 03.09.2024 по 23.04.2025 позивачем не нараховувалися відсотки, відповідач заборгованість не сплачував, тому сума заборгованості не змінилася (а.с. 63-67). Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) За змістом ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ч. 1, ч. 2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу на те, що позивачем заявлено позовні вимоги в межах суми та складових, які зазначено у витягу до Договору відступлення права вимоги, тобто у розмірі вимоги, який мав первісний кредитор. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Враховуючи вищевикладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, оскільки відповідачем до цього часу отримані грошові кошти за вказаними договорами повернуті не були, суд вважає можливим захистити право позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості за вказаними договорами у загальному розмірі 68684,02 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved