Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 6934964634 від 24.09.2020 у розмірі 29122,42 грн, з яких: 16354,35 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,94 грн сума заборгованості за відсотками; 12766,13 грн. сума заборгованості за комісією, а також стягнути понесені судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 24.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «» ФК «ЦФР») та [PERSON] укладено кредитний договір № 6934964634. На підставі Договору відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2026 укладеного між ТОВ «» ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає Новому кредитору Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. 15.05.2024 між АТ«ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, відповідно до умов якого позивач прийняв належні АТ«ТАСКОМБАНК» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 29122,42 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в сумі 16354,35 грн, простроченої заборгованості за відсотками в сумі 1,94 грн, сума заборгованості за комісією в сумі 12766,13 грн. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.01.2026 Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.01.2026 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалася відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації [ADDRESS] , який повернувся до суду із відміткою поштової служби: «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.5, ч.6ст. 81 ЦПК унормовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4ст. 12 ЦПК України. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7ст. 81 ЦПК України. Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1ст.1049 ЦК України). Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.1 ч.1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зіст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1ст.1077 ЦК України). Судом встановлено, що 24.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6934964634, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 23100,00 грн на строк 60 Як посилається у пред`явленому позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором У свою чергу, Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ПАТ «Таскомбанк» від 07.10.2016 та Реєстр прав вимог до Договору про відступленням права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 матеріали справи не містять, а відтак, докази на підтвердження тих обставин, що право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до [PERSON] за кредитним договором № 6934964634 від 24.09.2020 перейшло до ПАТ «Таскомбанк» в матеріалах справи відсутні. Більш того, суд зважає на те, що кредитний договір №6934964634 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений 24.09.2020. У свою чергу, Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ПАТ «Таскомбанк», на який як на доказ набуття ПАТ «Таскомбанк» права вимоги до [PERSON] за договором №6934964634 від 24.09.2020 посилається позивач, був укладений 07.10.2016. Таким чином, вбачається, що Договір відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ПАТ «Таскомбанк» був укладений 07.10.2016, тобто ще до того, як [PERSON] уклала кредитний договір №6934964634 від 24.09.2020 з ПАТ «ФК «Центр фінансових рішень». Таким чином, позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження відступлення ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги право вимоги до [PERSON] за Договором №6934964634 від 24.09.2020 з ПАТ «Таскомбанк». З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами перехід від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до ПАТ «Таскомбанк» прав вимоги за договором №6934964634 від 24.09.2020, укладеним між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] , відповідно відсутні підстави для переходу прав вимоги за договором №6934964634 від 24.09.2020 від ПАТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №6934964634 від 24.09.2020 Відповідно до положеньст.141 Цивільного процесуального кодексу України, в разі відмови у задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed