Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач звернувся до Чернівецького районного суду м. Чернівців суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обгрунтування якого зазначив наступне. 23.11.2024 року [PERSON] уклав із ТОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) кредитний договір № 8505654. Вказаний договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону. 13.08.2025року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 13082025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 13.08.2025 до Договору факторингу № 13082025 від 13.08.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44 220,00 грн., з яких: 16 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;19 470,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 8 250,00 грн. сума заборгованості за за пенею, штрафами. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 8505654 від 23.11.2024 року у загальному її розмірі 44 220,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. Ухвалою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 02.12.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Чернівці. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівців від 10 лютого 2026 року провадження по справі відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Справа №725/11064/25 надійшла до Шевченківського районного суду міста Чернівців 05.02.2026 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про що у справі є належні докази, про причини своєї відсутності не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідачка не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також за наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення . За таких обставин, згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного . Судом встановлено, що 23.11.2024 року [PERSON] уклав із ТОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) кредитний договір № 8505654. Вказаний договір підписано електронним підписом відповідача [NUMBER] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону. Відповідно до п.п. 1.3.-1.4. Договору сума кредиту складає 15 000, 00 грн, тип кредиту-кредит, строк кредиту 360 днів. Відповідно до п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0,90 % в день . Відповідно до додаткової угоди до Договору №8505654 від 23.11.2024 року сторони домовились збільшити суму кредиту на 1500, 00 грн., в зв`язку із чим сума кредиту складає 16500, 00 грн., денна стандартна процентна ставка 1,00% в день, знижена процентна ставка становить 0,99 % в день Відповідно до листа ТОВ "Пейтек" від 14.08.2025 року 23.11.2024 року, о 08:29 було здійснено переказ на суму 1500,00 грн, номер картки [NUMBER] . ( а.с.36) З листа ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 14.08.2025 року вбачається, що 23.11.2024 року було здійснено переказ 15 000,00 грн., на карту [NUMBER] . ( а.с.37) 13.08.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 13082025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає), а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 13.08.2025 до Договору факторингу № 13082025 від 13.08.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44 220,00 грн . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №8505654 від 23.11.2024 року заборгованість [PERSON] складає 44 220,00 грн., з яких: 16 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 470,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 8 250,00 грн. сума заборгованості за за пенею, штрафами. ( а.с.38-43) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За положеннями ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Доказів повернення кредитних грошових коштів відповідачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у зобов`язанні належним чином. Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №8505654 від 23.11.2024 року позивач просить стягнути крім тіла кредиту, процентів за користування кредитом, розмір та умови нарахування яких передбачені в зазначеному договорі, штраф у розмірі 8 250, 00 гривень . Згідно з пунктом 18 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахування штрафів за прострочення виконання грошового зобов`язання заборонено відповідно до пункту 18 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України в період дії воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025. З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за штрафом у розмірі розмірі 8 250, 00 грн. задоволенню не підлягають з вищенаведених підстав. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладених договорів, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , що останнім не спростовано, суд вважає правильним задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №8505654 від 23.11.2024 року у розмірі 35 970,00 грн., яка складається з : 16 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 470,00 грн. сума заборгованості за відсотками Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень на його користь з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку 2422,40 х 81,34 % ( відсоток розміру задоволеного позову):100 %= 1970,38 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). На підставі наведеного та

Outcome: partial