Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача у порядку спадкування неотримані за життя [PERSON] , який помер [INFO] , нараховані відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за рішенням суду у справі №240/17851/20 пенсійні виплати у розмірі 418 862,51 грн. В обґрунтування вимог позову вказано, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2021 року у справі №240/17851/20, яке набрало законної сили, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17.07.2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Як далі слідує зі змісту позову, [INFO] [PERSON] помер. За словами позивача, він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька та набув право на отримання нарахованих, але не одержаних батьком за життя пенсійних виплат, натомість відповідач неправомірно утримує належні йому кошти, які входять до складу спадщини і були присуджені спадкодавцю за рішенням суду. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 12.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. У січні 2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю та необґрунтованістю (а.с. 20-22). Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що з жовтня 2025 року розпочато виплату заборгованості за минулий час в сумі, визначеної Пенсійним фондом України пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, яка склала 187,35 грн. Також відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що [PERSON] проведено нарахування підвищення до пенсії з 17.07.2018 по 30.06.2022 в сумі 418 862,51 грн., яка є невиплаченою. Позивач із заявою установленого зразка про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера звертався, право на фактичне отримання відповідної суми перейшло в порядку адміністративного та цивільного процесуального правонаступництва до позивача. Повторне звернення з позовними вимогами про виплату заборгованої суми може призвести до подвійного стягнення на користь позивача недоотриманої суми пенсії. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просить відмовити з підстав, наведених у відзиві. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2021 року у справі №240/17851/20 за позовом [PERSON] до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17.07.2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) (а.с. 10-11). Як слідує з матеріалів справи, на виконання вищевказаного рішення органом пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії. Відповідно до розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918150163870 [PERSON] сума доплати становить 418 862,51 грн. (а.с. 38). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). З довідки Овруцької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.09.2023 року №1599/02-14 слідує, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] у зв`язку з тим, що фактично прийняв спадщину, так як проживав та був зареєстрований з померлим на день його смерті (а.с. 8). 23.06.2025 року державним нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається із нарахованої відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2021 року у справі №240/17851/20 суми в 418 862,51 грн. (а.с. 39). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно що б спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Крім цього, за правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Як зазначалось вище та убачається із матеріалів справи, позивач являється спадкоємцем після померлого [INFO] батька [PERSON] . Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Таким чином, на переконання суду, право позивача на одержання недоотриманої пенсії після смерті батька відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, так як у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. У постанові від 27.11.2019 року у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд дійшов до висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Доводи представника відповідача про те, що згідно із заявою від 08.07.2025 року № 2034 дані позивача внесено в розділ «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача» підсистеми «Реєстр судових рішень» щодо справи № 240/17851/20 та з жовтня 2025 року розпочато виплату за рішення суду заборгованості, а відтак повторне звернення з позовними вимогами про виплату заборгованої суми може призвести до подвійного стягнення на користь позивача недоотриманої суми пенсії суд вважає неспроможними, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] звертався до адміністративного суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні в адміністративній справі №240/17851/20. Вказані відомості також відсутні в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому позивач не набув в порядку процесуального правонаступництва право на фактичне отримання відповідної суми в порядку виконання рішення суду у адміністративній справі, як частини судового процесу, що виключає подвійне стягнення. Отже, матеріалами справи підтверджується та встановлено в ході судового розгляду, що позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь позивача підлягають стягненню недоотримані за життя батьком, який помер [INFO] , пенсійні виплати в сумі 418 862,51 грн., розмір яких підтверджений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved