Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

24 листопада 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява подана представником позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд». Позов обґрунтовано тим, що 17 січня 2025 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8674458 (далі по тексу рішення - Кредитний договір), який підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 12 вересня 2025 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12092025, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, які вказані в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 12 вересня 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором у розмірі 54 000 гривень, з яких 20 000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 24 000 гривень - заборгованість за відсотками; 10 000 гривень сума заборгованості за пенею, штрафами. Представник позивача зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач [PERSON] має заборгованість перед ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за Кредитним договором у розмірі 54 000 гривень. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 54 000 гривень. Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 гривень. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 16 січня 2026 року від представника відповідача адвоката Редьки М. Г. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Вирішуючи питання про поновлення клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, суд ураховує, що [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження у цій справі 28 листопада 2025 року в Електронному кабінеті. Разом з тим, суд ураховує, що [PERSON] є військовослужбовцем Збройних Сил України, учасником бойових дій, а тому обмежений у можливості самостійно реалізовувати свої процесуальні права з об`єктивних причин. Також установлено, що 08 січня 2026 року між адвокатським об`єднанням «Лекс-Юа» та [PERSON] укладено договір № 08-01-26/1 про надання правничої допомоги. Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відзив на позовну заяву надійшов до суду 16 січня 2026 року, а тому суд вбачає наявність підстав для поновлення строку подання відзиву в цій справі, які пропущені відповідачем з поважних причин. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що кредитором не надано доказів на підтвердження укладення відповідачем Кредитного договору. Позивачем не доведено, що наявні в справі копії Кредитного договору, Паспорту споживчого кредиту створювалися відповідно до положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також що такі документи були підписані електронним підписом відповідача. Також представник відповідача вказує на відсутність у справі належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження перерахування первісним кредитором відповідачу суми кредиту в розмірі 20 000 гривень. До позову не додано копії договору на здійснення операцій з переказу коштів, який мав би бути укладений між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім». Первинних документів бухгалтерського обліку, в тому числі, виписки з банківського рахунку, щодо видачі кредиту позивач до позову не надав. Крім того, представник відповідача звертає увагу на незаконність нарахування штрафних санкцій за Кредитним договором та відсутність обов`язку відповідача сплачувати відсотки за користування кредитом пункту 15 частини першої статті 6 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На підставі наведеного представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. 04 лютого 2026 року до суду надійшов ще один відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Ващук Ю. С. Однак, суд не вбачає підстав для поновлення строку для прийняття до розгляду цього відзиву. Відповідачем не надано доказів про розірвання договору про надання правничої допомоги від 08 січня 2026 року, укладеного між ним та адвокатським об`єднанням «Лекс-Юа», та об`єктивної необхідності повторного подання відзиву на позовну заяву іншим адвокатом. Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Крім того, 10 лютого 2026 року представник позивача подав до суду додаткові пояснення. Відповідач [PERSON] та його представник не з`явилися у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України). Ураховуючи, що представник позивача та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явились до суду, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 17 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 8674458, відповідно до п. 1.2 якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Договір про надання споживчого кредиту № 8674458 від 17 січня 2025 року та Додаток № 1 до цього договору укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, порядок (технологія) укладання договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.Вказаний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2044. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що [PERSON] не підписував електронним ідентифікатором Кредитного договору.Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Кредитного договору. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України). Правочин не може бути визнано недійсним у зв`язку з його вчиненням в електронній формі, якщо інше не передбачено законом (ч. 3 ст. 5 Закону України «Про електронну комерцію»). Істотні умови Кредитного договору № 8674458 від 17 січня 2025 року: - сума кредиту(загальний розмір) складає: 20 000 гривень. Тип кредиту кредит (п. 1.3 Кредитного договору); - строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (п. 1.4 Кредитного договору); - тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору (п. 1.5.1 Кредитного договору). Знижена процентна ставка 0,90 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 16.02.2025 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. (п. 1.5.2 Кредитного договору); - протягом строку дії Договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для споживача у випадку та на умовах визначених в пп.1.5.2 Договору, зокрема у випадку отримання споживачем знижки на стандартну процентну ставку (п. 1.5.3 Кредитного договору); - мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 Кредитного договору); - денна процентна ставка на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,00% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (72000,00 грн. /20000,00 грн. )/ 360 дн. * 100% = 1,00% в день; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0,99% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (71400,00 грн. /20000,00 грн. )/ 360 дн. * 100% = 0,99% в день (п. 1.7 Кредитного договору); - загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 72000,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 71400,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2333,95% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2176,57% річних (п. 1.8, 1.9 Кредитного договору); - орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 92000,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 91400,00 грн (п. 1.10 Кредитного договору); Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 17.01.2025 року або 18.01.2025 року (п. 2.1, п.2.2 Кредитного договору). У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 1800,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 400,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4 Кредитного договору). Разом з Кредитним договором 17 січня 2025 року відповідач ознайомився та підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, який є додатком до Договору позики, згідно якої сума процентів за користування кредитними коштами (сума кредиту 20 000 гривень) в межах строку кредитування (360 днів) становить 71 400 гривень. Згідно з повідомленням генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім»» easy pay згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020 здійснило перерахування 17.01.2025 о 13:54 на суму 20 000, зараховано на картку [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] . Згідно з карткою обліку Договору (розрахунку заборгованості) ТОВ «Авентус Україна» заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 54 000 гривень. 12 вересня 2025 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 12092025, у відповідності до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Як вбачається з платіжної інструкції № 107 від 16 вересня 2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`сплатило ТОВ «Авентус Україна» за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу № 12092025 від 12 вересня 2025 року 7 348 322,79 гривень, що відповідає умова договору факторингу. Відповідно до витягу реєстру боржників № 2 від 12 вересня 2025 року до Договору факторингу № 12092025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 54 000 гривень, з яких: 20 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 000 гривень сума заборгованості за відсотками, 10 000 гривень заборгованість за пенею/штрафом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Щодо доводів відзиву про відсутність даних щодо карткового рахунку та недоведення позивачем факту отримання відповідачем коштів кредиту суд зазначає таке. Відповідно п. 2.1 Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з повідомленням генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім»» easy pay згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020 здійснило перерахування 17.01.2025 о 13:54 на суму 20 000, зараховано на картку [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] . З наведеного слідує, що первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» виконав умови Кредитного договору, здійснивши безготівковий перерахунок коштів на картковий рахунок, який зазначений відповідачем у Кредитному договорі. Також суд ураховує, що відповідач не надав виписку зі свого рахунку на підтвердження неотримання суми кредиту та/або довідку банківської установи про відсутність емітованої на його ім`я картки № [NUMBER] . Щодо розміру заборгованості та її складових суд зазначає таке. Суд установив, що [PERSON] на підставі укладеного Кредитного договору 17 січня 2025 року отримав кредит у розмірі 20 000 гривень. Також установлено, що відповідач не здійснював платежів на виконання Кредитного договору. Щодо доводів відповідача про його право на звільнення від нарахування та сплати відсотків, штрафних санкцій за Кредитним договором відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд зазначає таке. Відповідно до п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. З наданих відповідачем доказів (копії довідки військової частини від 07 січня 2026 року, копії військового квитка) встановлено, що старший сержант [PERSON] дійсно проходить військову службу за контрактом у [NUMBER] прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) з 15 серпня 2020 року по теперішній час. Крім того, копією посвідчення серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] має статус учасника бойових дій та має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Пункт 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15, від 14.05.2021 у справі №502/1438/18, від 24.02.2022 у справі №591/4698/20, від 12.05.2022 у справі №336/512/18, від 18.01.2023 у справі №642/548/21. Суд установив, що [PERSON] станом на дату укладення Кредитного договору (17 січня 2025 року) та станом на час розгляду справи має статус військовослужбовця Збройних Сил України, а тому на нього поширюються пільги, передбачені п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто, до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій і пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом та комісії. З наведених мотивів суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 20 000 гривень, що відповідає сумі отриманого відповідачем кредиту. Позов в частині вимог про стягнення процентів за користування кредитом та штрафних санкцій до задоволення не підлягає. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривень та заявлено позовні вимоги про стягнення 54 000 гривень. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості на загальну суму 20 000 гривень, що становить 37,04 % від ціни позову, отже судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача становить 1 121,57 гривень. Щодо розподілу судових витрат відповідача, суд зазначає, що відповідач належних доказів на понесення витрат на професійну правничу допомогу не надав. Суд ураховує, що витрати сторони на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність таких доказів позбавляє суд можливості дійти переконливого висновку про реальне понесення позивачем витрат на правову допомогу у цій справі. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у матеріалах цієї справи відсутнє належне документальне підтвердження понесених витрат відповідача на правову допомогу, а тому підстав для розподілу витрат на правничу допомогу адвоката відсутні.

Outcome: partial