Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

27.01.2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Факторинг Партнерс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 46682,26 грн, а також судових витрат. В обґрунтування позову зазначається, що 25.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №4211433, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 3 300,00 грн., строком на 16 днів зі сплатою 1,90 % на день. Крім цього, 15.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75626921 на суму 8 500,00 грн зі сплатою 1,99 % на день. Також, 27.09.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1282575 на суму 5 000,30 грн. Кредитні договори укладені в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що відповідає вимогам ст.207, ст.1055 ЦК України. Кошти були перераховані відповідачу, що підтверджується матеріалами справи. За договором № 1282575: 29.11.2021 - ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт капітал». 10.01.2023 - ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект центр». 28.08.2025 - ТОВ «Коллект центр» відступило право вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс». За договором № 75626921: 22.02.2022 - первісний кредитор відступив право вимоги ТОВ «Вердикт капітал». 10.01.2023 - ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект центр». 28.08.2025 - ТОВ «Коллект центр» відступило право вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс». За договором № 4211433: 25.05.2022 - право вимоги відступлено ТОВ «ФК «Сіті фінанс». 1.8.2025- право вимоги перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс». Станом на дату звернення до суду заборгованість становить за договором №4211433 - 9 546,20 грн; за договором № 75626921 - 25 309,07 грн; за договором № 1282575 - 11 826,99 грн. Загальна сума - 46 682,26 грн, з яких: 16 800,30 грн - основний борг, 29 789,48 грн проценти; 80,00 грн - інфляційні втрати; 12,48 грн - 3 % річних. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору, а також правничу допомогу. Ухвалою суду від 29.01.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 25.02.2026 року через канцелярію суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Шулякової М.В. надійшов відзив на позовну заяву, який відповідно до відомостей автоматизованої системи документообігу загальних судів «Д-3» зареєстрований за вхідним №7885/26вх. У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, сторона відповідача посилається на те, що позивач у позовній заяві не зазначив розрахунку заборгованості за кожним договором та не додав до позовної заяви розрахунку заборгованості, зазначена позовна заява повинна бути залишена судом без розгляду. Відповідачка не заперечує те, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» - позивача за позовом, наділено правом вимоги від кредиторів відповідачки: ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «АВЕНТУС Україна». У відповідачки відносин з позивачем не було, оскільки відповідачка своєчасно повернула зазначеним підприємствам отримані кошти. Про це свідчить те, що кредитори з 2021 року не звертались до відповідачки з жодними вимогами щодо погашення заборгованості. На час відступлення кредиторами відповідача прав вимоги за кредитними договорами, укладеними між кредиторами та [PERSON] , строк дії зазначених договорів уже був закінчений та борги сплачені у повному обсязі. Як свідчать матеріали справи, відповідно до вимог договорів відступлення прав вимог ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а кредитор набув у повному обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, в тому числі [PERSON] . З позовної заяви є не зрозумілим, які саме суми первісні кредитори відступили ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» як новому кредитору право вимоги до [PERSON] по кожному договору. Також є незрозумілим, яка сума із відступлених сум є заборгованістю за кредитом, а яка за відсотками за користування кредитом. Також посилається на те, що позивачем не надано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). З огляду на викладене, позивачем документально не доведено та не підтверджено витрати відповідача на правову допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Ухвалою суду від 29.01.2026 року представнику позивача надано право подати відповідь на відзив у строк, що не перевищує п`яти днів з дня отримання його копії. 04.03.2026 року через канцелярію суду від представника позивача ТОВ «Факторинг партнерс» Сердійчук Ярослави надійшла відповідь на відзив, яку відповідно до відомостей автоматизованої системи документообігу загальних судів «Д-3» зареєстровано за вхідним №8930/26вх. В обґрунтування відповіді на відзив представник позивача зазначає, що доводи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Представник позивача вказує, що позовні вимоги ґрунтуються на належних доказах та підтверджуються матеріалами справи, а саме документами, що підтверджують факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів, а також неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати передбачених договором платежів. Позивач наголошує, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання, які відповідач зобов`язувався виконувати належним чином відповідно до умов кредитного договору та вимог чинного законодавства. Проте відповідач свої договірні зобов`язання не виконав, унаслідок чого утворилась заборгованість, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про її стягнення. Також представник позивача зазначає, що право вимоги до відповідача перейшло до позивача на законних підставах відповідно до договору відступлення права вимоги (факторингу), що підтверджується відповідними документами. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що відповідач, заперечуючи проти позову, не надав доказів, які б спростовували факт існування заборгованості або підтверджували виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором. Представник позивача також зазначає, що всі розрахунки заборгованості здійснені відповідно до умов кредитного договору та вимог законодавства, а тому є правильними та обґрунтованими. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, який долучений до матеріалів справи. Водночас на момент вирішення питання щодо подальшого руху справи від відповідача не надійшло заяв чи клопотань про неможливість подання заперечень або про порушення його процесуальних прав. З огляду на викладене, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а встановлені процесуальні строки сплинули, суд вважає за можливе перейти до розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо належного повідомлення відповідача, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи. Такий підхід відповідає принципу юридичної визначеності та положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку. Суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та поданих сторонами процесуальних документів, без проведення судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приєднані до обліково-статистичної картки цивільної справи 333/978/26 з системи документообігу загальних судів «Д-3», дійшов до таких висновків. Щодо кредитного договору №1282575. Судом встановлено, що 27.09.2021 року між ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №1282575 на суму 5 000,30 грн, терміном дії на 60 днів, який було укладено в електронній формі за допомогою одноразового підпису наданого [PERSON] В-776441. Відповідачка погодила всі істотні умови в тому числі відсоткові ставки (1,99% та 2,5% на добу). Судом досліджено довідку ТОВ «ФК «Елаєнс» від 07.02.2025 року, видану ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» на підставі договору № 37615055-1_21/08/18 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку). Згідно з вказаною довідкою підтверджено успішне проведення в системі FONDY платежу з такими реквізитами: номер у системі FONDY - 447516644; номер операції - d1414f7a-074e-47a9-a66bbddb8c645385_637683256960319066; дата проведення платежу - 27.09.2021; призначення платежу - видача кредиту згідно з договором № 1282575 від 27.09.2021; сума платежу - 5 000,30 грн; валюта - UAH; платіжний метод - картка VISA; статус платежу - approved; номер картки отримувача - [NUMBER] ; банк-емітент картки отримувача - АТ КБ «ПриватБанк». Надані дані узгоджуються з умовами кредитного договору № 1282575 від 27.09.2021 щодо суми кредиту та дати його надання. Анкета-заява клієнта підтверджує волевиявлення позичальника на отримання кредиту та встановлення ділових відносин. У документі вказані персональні дані, фінансовий стан та контактна інформація клієнта. Підпис [PERSON] в Паспорті споживчого кредиту свідчить про те, що позичальник був належним чином поінформований про умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту до моменту укладання договору. Внутрішні правила надання фінансових кредитів встановлюють загальні умови, механізм та порядок надання коштів, що застосовуються до всіх договорів компанії. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1282575 від 27.09.2021 року тіло кредиту становить 5000,30 грн. Стандартний період (перші 30 днів): нараховувалося по 99,51 грн щодня. Період прострочення (після 30-го дня): ставка зросла до 125,01 грн щодня. Загальна сума станом на 27.01.2022 складається з нарахованих відсотків: 6735,60 грн., тіла кредиту: 5000,30 грн., що разом становить - 11 735,90 грн. 29 листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» здійснило відступлення права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», що підтверджується договором відступлення прав вимоги за №29/11-1. 10 січня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр». 28 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» передало право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс». Щодо кредитного договору №4211433, судом встановлено наступне. 25.05.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка CreditPlus) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4211433 в електронній формі. Відповідно до умов договору, сторони погодилися використовувати інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства для ідентифікації Споживача та підписання документів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Факт акцептування умов договору відповідачем підтверджується використанням такого ідентифікатора в Особистому кабінеті, що згідно із Законом України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. Згідно з умовами договору та Графіком платежів (Додаток № 1), відповідачу надано кредит у розмірі 3300,00 грн., строком на 16 днів до 10.06.2021 року. Встановлена стандартна процентна ставка становить 1,90% на день, що дорівнює 62,70 грн щоденно. Розрахунком заборгованості підтверджено, що нарахування проводилися правомірно, згідно з погодженими сторонами умовами. Факт надання кредитних коштів підтверджується не лише розрахунком заборгованості, а й платіжними документами. Зокрема, у матеріалах справи наявний супровідний лист та підтвердження транзакцій через платіжну систему Easy Pay (ТОВ «ФК «Контрактовий дім»), що свідчать про успішне перерахування коштів на користь клієнта ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором №4211433, станом на момент подання позову загальна сума боргу складає 9 546,20 грн. Ця сума включає: - Основний борг (тіло кредиту) - 3 300,00 грн. - Нараховані проценти за користування кредитом - 6 246,20 грн. Згідно з карткою обліку, заборгованість досягла вказаного рівня 13.05.2022 року і залишалася незмінною до моменту передачі права вимоги. Судом встановлено ланцюг правонаступництва щодо права вимоги за цим договором: - 25.05.2022 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило право вимоги ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» на підставі Договору факторингу № ФК 25-05/22. - 01.08.2025 року право вимоги до Боржника перейшло від ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» до позивача - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підставі Договору факторингу № 01-08/25. Вказані договори факторингу підписані сторонами з використанням кваліфікованого електронного підпису (КЕП), що підтверджує їхню легітимність. Вимоги позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є обґрунтованими, оскільки базуються на: документально підтвердженому факті надання кредитних коштів. Умовах електронного договору, укладеного з дотриманням вимог чинного законодавства. Чіткій послідовності відступлення прав вимоги від первісного кредитора до позивача. Детальному та арифметично коректному розрахунку заборгованості, який не був спростований відповідачем Щодо кредитного договору №75626921, судом встановлено наступне. 15.07.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (торгова марка MyCredit) та [PERSON] було укладено Договір позики № 75626921. Договір було укладено в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитора (веб-сайт mycredit.ua). Відповідно до ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», договір, укладений шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, підписаного власноручним підписом та має повну юридичну силу. Позичальник зареєструвалася на сайті Кредитора, створила «Особистий кабінет», ознайомилася з Правилами надання коштів та Паспортом споживчого кредиту. Вона самостійно обрала параметри кредиту (суму та строк) і підтвердила свою згоду на укладення договору шляхом введення СМС-коду (одноразового ідентифікатора), що надійшов на її мобільний номер. Це свідчить про свідоме прийняття умов договору. Згідно з п.1.1 Договору, Позичальнику було надано кредит у розмірі 8 500,00 грн. Стандартна відсоткова ставка: 1,99% на день. Знижена (акційна) ставка: 0,697% на день (за умови вчасного виконання зобов`язань). Строк позики: 30 днів (до 14.08.2021). Кредитор виконав свої зобов`язання в повному обсязі, перерахувавши суму 8 500,00 грн на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Факт транзакції підтверджується Довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 19.09.2025 року (номер платежу 754b7e4a-8c62-4bf6-b93e-bdf33c21ba8d) та витягом з реєстру транзакцій. Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №75626921 від 15.07.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 25309.07 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 8500.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 16807.68 грн. Нараховані 3% річних -1.39 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема кредитний договір №75626921 від 15.07.2021 року та розрахунок заборгованості, наданий позивачем, встановив наступне. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8500,00 грн строком на 30 днів, зі щоденним нарахуванням процентів у розмірі 1,99 % від суми кредиту. Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту, що є додатком до договору, орієнтовна загальна сума процентів за 30 днів користування кредитом становить 1776,08 грн, а загальна сума до повернення 10276,08 грн. Разом з тим суд звертає увагу, що проценти за користування кредитом можуть нараховуватися лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, якщо інше прямо не передбачено договором або законом. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачем було здійснено часткові платежі на загальну суму 6756,15 грн, які зараховувалися кредитодавцем у рахунок сплати процентів за користування кредитом. Водночас позивачем заявлено до стягнення 16807,68 грн процентів, що значно перевищує суму процентів, визначену договором за період користування кредитом. Суд зазначає, що сума кредиту становить 8500,00 грн; базова процентна ставка 1,99 % на день; строк кредитування 30 днів. Отже, максимальна сума процентів за погоджений сторонами строк користування кредитом становить 8500 грн ? 1,99 % ? 30 днів = 5074,50 грн. Згідно з додатком до договору сторони визначили орієнтовну вартість позики 10276,08 грн, яка підлягала сплаті у разі належного виконання договору. Положень про пролонгацію договір не містить. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем фактично сплачено 6756,15 грн, що перевищує суму процентів, передбачених договором за строк кредитування на 1681,65. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено правомірність нарахування процентів у розмірі 16807,68 грн; частина заявлених процентів нарахована за межами строку кредитування. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача лише в частині неповернутого тіла кредиту, яке підлягає зменшенню на суму переплати за відсотками 1681,65 , а саме 6818,35 грн. (8500 -1681,55), тоді як вимоги про стягнення процентів у сумі 16807,68 грн. задоволенню не підлягають. Судом досліджено подані позивачем документи щодо переходу права вимоги за кредитним договором №75626921 від 15.07.2021 року та встановлено послідовність відступлення права вимоги. Так, первісним кредитором за вказаним кредитним договором було ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», яке надало відповідачу грошові кошти у позику. Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2022 року між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №75626921 від 15.07.2021 року. Таким чином, з зазначеної дати саме ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора у зобов`язанні. У подальшому, 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення (факторингу) права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором. Надалі, 28.08.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до відповідача за кредитним договором №75626921 від 15.07.2021 року. Таким чином, з урахуванням наведеного та досліджених письмових доказів, судом встановлено безперервну послідовність переходу права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Факторинг Партнерс», яке на момент звернення до суду є належним кредитором у зобов`язанні та має право вимагати виконання грошового зобов`язання від відповідача відповідно до положень статей 512514 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: ?за кредитним договором №1282575 - 11 826,99 грн; ?за кредитним договором №4211433 - 9 546,20 грн; ?за кредитним договором №75626921 - 6818,35 грн. Отже, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, становить: 11826,99 грн + 9546,20 грн + 6818,35 грн = 28191,54 грн. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1048, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Судом встановлено, що відповідач уклала з фінансовими установами кредитні договори в електронній формі. Факт укладення договорів підтверджується анкетами-заявами, електронними підписами одноразовими ідентифікаторами та іншими документами. Факт отримання кредитних коштів підтверджується довідками фінансових установ та даними платіжних систем. Суд також встановив безперервну послідовність переходу права вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «Факторинг Партнерс», що підтверджується договорами факторингу та відступлення права вимоги. Отже, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на загальну сума - 28191,54 грн. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяв. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Щодо витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Судом встановлено, що представництво інтересів позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» у суді здійснювалось адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі Договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024. Згідно заявки на надання юридичної допомоги ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості із [PERSON] . Згідно витягу з Акту №25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року, вбачається, що адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надавалися такі види юридичних послуг позивачу, а саме: надання усної консультації з вивченням документів 4000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 12000,00 грн. В позовній заяві представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» просив суд стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу суд виходив з наступних норм та мотивів. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Відтак, вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 та витягом з Акту №25 про надання юридичної допомоги, заявкою надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а й самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Але відповідачка не вважає витрати на правничу допомогу завищеними, не просить їх зменшити, лише вказує на недоведеність їх понесення позивачем. Суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, позивачем підтверджений Договором про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассастент», заявкою №357 від 01.12.2025 на надання правничою допомоги та витягом з акт №25 від 31.12.2025 року, якими підтверджується, що Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассастент» були надані юридичні послуги щодо примусового стягнення заборгованості з відповідачки на загальну суму 16000 грн., що включає в себе надання усної консультації з вивченням документів для подання та складення позовної заяви, яка подана до суду через систему «Електронний Суд». Оскільки позов задоволено частково, на 60,39% від заявлених вимог, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 9662,40грн. (16000*60,39%) грн. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1607,82 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: partial