Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2026 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] в особі його представника адвоката Пшиченка Юрія Володимировича до [PERSON] ; треті особи без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна. 04.03.2026 представник відповідача - адвокат Кенц Роман Іванович звернувся до суду з заявою про поновлення строку на подання доказів щодо розміру судових витрат та ухвалення додаткового рішення про їх розподіл. У заяві зазначено, що відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу відповідно до Договору №07/08-25 про надання правової допомоги від 07 серпня 2025 року, укладеного між адвокатом Кенцом Романом Івановичем та [PERSON] . Згідно з умовами договору гонорар адвоката за підготовку відзиву на позовну заяву та участь у судових засіданнях у суді першої інстанції становить 70 000 грн. Факт надання правничої допомоги підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 02 березня 2026 року. Представник відповідача зазначив, що під час судового засідання 13 лютого 2026 року він намагався приєднатися до участі у засіданні в режимі відеоконференції, однак з технічних причин під`єднання не відбулося, у зв`язку з чим розгляд справи відбувся без його участі. Про ухвалення рішення суду представнику відповідача стало відомо лише 28 лютого 2026 року після отримання повного тексту рішення у системі «Електронний суд». Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2026 вищевказана заява прийнята та призначена до розгляду у судовому засіданні без повідомлення учасників справи. 05.03.2026 представником відповідача адвокатом Кенцом Р.І. було подано клопотання про долучення доказів. 13.03.2026 представник позивача [PERSON] адвокат Пшиченко Ю.В., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги, подав до суду клопотання, у якому заперечив проти задоволення заяви представника відповідача [PERSON] адвоката Кенца Р.І. про розподіл судових витрат та стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000 гривень. У поданому клопотанні адвокат Пшиченко Ю.В. зазначив, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та витраченим часом, а також не відповідає критеріям розумності та пропорційності, встановленим процесуальним законом і практикою Верховного Суду. У зв`язку з цим представник позивача просив суд відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 10.03.2026 представник відповідача адвокат Кенц Р.І. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2026 було вирішено питання про судові витрати позивача, які було покладено на нього, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову. На підставі ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження витрат на надану [PERSON] професійну правничу допомогу адвокатом Кенцом Романом Івановичем надано до заяви від 04.03.2026 копію договору про надання правничої допомоги № 07/08-25 від 07.08.2025. Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 07/08-25 від 07.08.2025 адвокатом Кенцом Р.І. надано правничу допомогу, яка включає підготовку відзиву на позовну заяву та участь у судових засіданнях суду першої інстанції, вартість якої визначена сторонами у розмірі 70 000 гривень. Під час судового розгляду справи №215/988/25 представником відповідача адвокатом Кенцом Р.І. було подано відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у позові повністю та розглянути заяву про прийняття додаткового рішення, яка буде подана протягом 5 днів після проголошення рішення у цій справі та додав договір про надання правової допомоги і копію свідоцтва адвоката Кенца Р.І. (а.с.148-159). Відповідно до матеріалів справи №215/988/25 представник відповідача Кенц Р.І. особисто приймав участь у судовому засіданні, яке було призначене 04.11.2025 з 09:32 год. до 10:20 год. у режимі відеоконференції з власних технічних засобів (а.с. 200-201 на звороті). Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (правова позиція Верховного Суду від 28.10.2019 року у справі №922/445/19). Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020). Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шість статті 137 ЦПК України). Разом з тим, оцінюючи надані представником відповідача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує характер та складність даної цивільної справи, обсяг наданих адвокатом послуг, фактичний час, витрачений на їх надання, а також кількість судових засідань, у яких брав участь представник відповідача. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога адвоката Кенца Р.І. полягала, зокрема, у підготовці відзиву на позовну заяву та участі у судовому засіданні суду першої інстанції. При цьому відповідно до матеріалів справи представник відповідача особисто брав участь лише в одному судовому засіданні. Суд також бере до уваги заперечення представника позивача щодо неспівмірності заявлених витрат, а також положення статті 137 ЦПК України, відповідно до яких розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. З огляду на наведене, враховуючи принципи розумності та співмірності судових витрат, а також конкретні обставини даної справи, суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 70 000,00 грн. є завищеним. Водночас суд вважає обґрунтованим часткове відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки факт надання адвокатом правничих послуг підтверджується матеріалами справи та поданими документами. З урахуванням обсягу фактично наданих послуг, характеру виконаної роботи та принципу розумності судових витрат суд вважає за можливе визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, у сумі 15 000 гривень. Отже, заява представника відповідача адвоката Кенца Романа Івановича про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial