Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовано тим, що 22.07.2016 сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Сторони спільне господарство не ведуть. Примирення між неможливе. А тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач просила справу розглянути без її участі не змінюючи прізвища після розірвання шлюбу. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Рекомендовані поштові повідомлення, надіслані судом на адресу фактичного місця проживання відповідача, повернулися з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280, ст. 281 ЦПК України провести заочний розгляд справи, ураховуючи відсутність проти такого заперечень від позивача. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом установлено, що 22.07.2016 сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружжя шлюбні стосунки не підтримує, спільне господарство не веде, заходів до примирення не вживає, а шлюб має формальний характер. Як зазначила позивач, спору щодо місця проживання дитини немає. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені фактичні обставини, які полягають у відсутності між сторонами взаєморозуміння, відсутності бажання підтримувати сімейні стосунки, що призвело до формального існування шлюб, відсутність будь-якого прояву зацікавленості сторін у збереженні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам, зокрема позивача, що має істотне значення для справи, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved