Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2317819 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронним повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Кредитним договором перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в розмірі 6 100, 00 грн. шляхом їх перерахування на картку позичальника, яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості 15.07.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс»), було укладено договір факторингу № 2-15072022, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 2-15072022 від 15.07.2022 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2317819 складає: 18 269, 50 грн. Станом на дату складання позовної заяви загальна заборгованість [PERSON] за Договором № 2317819 від 02.09.2021 становить 18 269, 50 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 6 100,00 грн; заборгованість по відсотках - 12 169, 50 грн. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі (а.с. 1 5). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачкою до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Матеріалами справи доведено, що 02.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» (товариство) та [PERSON] (клієнт) укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2317819, який підписано [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов вказаного договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користуванням кредиту. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає 6 100 грн. (п. 1.2). Строк кредиту 15 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п. 1.3). Стандартна процентна ставка 1, 90 % в день, знижена 1, 90 % в день, за умови дотримання передбачених п. 1.4.2. договору вимог. Орієнтовна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 44 565, 90 % річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 44 565, 90 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 7 838, 50 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 7 838,50 грн (п.п. 1.5 1.6). Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». (п.3.1) У випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін Клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткового договору до Договору (п. 4.1.1). Додатковий договір вважається укладеним з моменту одержання Товариством грошових коштів та підписання його Клієнтом електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Новий строк кредиту розраховується з дня, наступного за днем вчинення клієнтом дій згідно з п. 4.1.2 4.1.3 договору та встановлюється/зазначається в додатковому договорі (п. 4.1.4).Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою або за ставкою, що погоджена Сторонами в Додатковому договорі, яка не може бути більшою за розмір стандартної процентної ставки (п. 4.1.6). Відповідно до п. 4.2.1 договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1 4.1.6 договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п. 4.2.1). Клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п. 1.3, п. 4.1.5 договору), ще на 15 календарних днів (п. 4.2.2). Загальна кількість автопролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. (п. 4.2.5) (а.с. 9 12). Згідно копії Додатку № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2317819 від 02.09.2021, підписаного сторонами договору, зокрема [PERSON] електронним підписом, а саме одноразовим ідентифікатором,наведено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 13 зі звороту). 21.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору № 2317819 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.09.2021, який підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого сторони домовились про наступні умови продовження користування кредитом, а саме: строк користування кредитом за Договором продовжується на строк 15 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 07.10.2021 (п. 3.1 Додаткового договору). Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1 цього Додаткового договору: 1, 90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.2). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Додаткового договору складає: 44 565.90% річних (п. 3.3). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Додаткового договору складає: 7 838.5 грн (а.с. 3.4). (а.с. 14) Згідно копії Додатку № 1 до Додаткового договору від 21.09.2021 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2317819 від 02.09.2021, підписаного сторонами договору, зокрема [PERSON] електронним підписом, а саме одноразовим ідентифікатором,наведено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 15 зі звороту). Також відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), в яких визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, а також передбачено відповідальність за прострочення або невиконання зобов`язань (а.с. 12 зі зворорту 13, 14 зі звороту 15). Відповідно до копії розрахунку заборгованості за договором № 2317819 від 02.09.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 15.07.2022, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 18 269,50 грн, з яких: 6 100 грн тіло кредита; 12 169, 50 грн проценти за користування кредитом. Відповідно до даного розрахунку, проценти за користування кредитом нараховувались первісним кредитором з 02.09.2021 по 05.01.2022 (а.с. 19 20). Відповідно до копій листа ТОВ «УПР» від 04.03.2024, на підставі договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 було перераховано кошти на платіжну картку клієнта 02.09.2021 на суму 6 100, 00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 106254357, призначення платежу: зарахування 6 100 грн на карту [NUMBER] (а.с. 20 зі звороту). Згідно копії Договору факторингу № 2-15072022 від 15.07.2022, ТОВ «Росвен інвест Україна» (Новий кредитор) та ТОВ «Лінеура Україна» (Первісний кредитор) уклали договір згідно якого Новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження Первісному кредитору (суму фінансування) за плату, а Первісний кредитор відступає Новому кредитору права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами (а.с. 21). Згідно копії реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 2-15072022 від 15.07.2022 [PERSON] включено до боржників за вказаним договором, а саме за кредитним договором № 2317819, загальна сума заборгованості [PERSON] за даним кредитним договором становить 18 269,50 грн, з яких: 6 100, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 169, 50 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 23 зі звороту). Рішенням від 25.03.2024 № 1 вирішено змінити назву (найменування) Товариства: повну українською мовою з «Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (а.с. 24). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до [PERSON] за зазначеним договором. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з матеріалів справи, Договір № 2317819 про надання споживчого кредиту підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам закону. Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчного кредиту № 2317819 від 02.09.2021, а відповідач, в свою чергу, отримав кредитні кошти та не повернув їх у встановлений договором строк, суд дійшов до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Свеа Фінанс» про стягнення суми боргу за основною сумою кредиту та відсотками, що не сплачені відповідачем в строк, встановлений укладеним кредитним договором, з урахуванням максимально встановленого строку автопролонгації, передбаченого п. 4.2.5. договору, а саме до 30.12.2021, тобто в межах 120 календарних днів максимального строку користування кредитом. Водночас, суд звертає увагу на те, що 24.12.2023 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Зазначеним законом пункт 6 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» викладено в такій редакції: «У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач уразі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем». За таких обставин, заборгованість за нарахованими процентами за понадстрокове користування кредитом за договором № 2317819 від 02.09.2021, тобто на строк, що перевищує максимальний строк кредитування, відповідно до п. 6 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", підлягали списанню позивачем як правонаступником первісного кредитодавця. Зважаючи на викладене вище, оскільки відповідач не виконує умови укладеного Договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернув, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростував, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 17 574, 10 грн, з яких: 6 100, 00 грн - основна сума боргу за тілом кредиту та 11 474,10 грн - відсотки за користування кредитом протягом погодженого сторонами максимального строку кредитування відповідача . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 330, 20 грн (2 422, 40/18 269,50 * 17 574,10), що відповідає розміру задоволених позовних вимог. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial