Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У січні 2026 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з вересня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, стосунки між ними втратили сімейний сенс та набули неродинного характеру, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні стосунки та проживають окремо, тому позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу 16 січня 2026 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, повідомлялась в порядку ч.1 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на адресу суду надано не було. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 вересня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 13 червня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 64. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та вказує, що сім`я з відповідачем не склалася і фактично припинила своє існування. Статтею 51 Конституції України проголошено: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved