Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] , та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати: судовий збір та витрти на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.11.2001р. Боратинською сільською радою Радивилівського району Рівненської області, актовий запис № 8. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] . В шлюбі у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON] , 2002 р.н. повнолітній та [PERSON] - [INFO] , спору щодо визначення місця проживання якого між ними немає, та в силу вимог ч.3 ст.160 СК України, в подальшому бути не може. Взаєморозуміння в сім`ї відсутнє вже 5-ть років протягом яких постійно виникають конфлікти. Вона намагалася зберегти шлюб, проте, з боку відповідача, дій для збереження шлюбу не було. Він не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, ображає, не поважає її як дружину, безвідповідально ставиться до своїх обов`язків, як чоловіка та нехтує сімейними цінностями. Вагомою підставою для розірвання шлюбу є подружня зрада, оскільки перебуваючи в зареєстрованому шлюбі відповідач має стосунки з іншою жінкою не приховуючи їх, що позивачка бачила на власні очі, що є неприпустимим. Вважає, що на сьогоднішній день укладений нею шлюб носить лише формальні ознаки. На її глибоке переконання немає сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини, зважаючи і на той факт що у відповідача стосунки з іншою жінкою. У судовому засіданні 10.03.2026 представник позивачки [PERSON] адвокат Пилипчук Л.М., яка діє згідно ордеру Серія ВК № 1209490 від 30.01.2026, позов підтримала у межах доводів позовної заяви. Просила не вирішувати вимогу щодо зміни прізвища на дошлюбне згідно заяви (№14993/26-Вх. від 03.03.2026). Стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по оплаті судового збору та правничу допомогу в сумі 10 000 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав. Не заперечив проти розірвання шлюбу. Пояснив, що сім`ї не існує років 10. Кожен з них живе своїми інтересами. З січня 2016 зареєстрований та проживає у с. Верба, Дубенського району у будинку старшого сина. Молодший син навчається у ВНЗ. Заперечив щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 05.02.2026 прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16.11.2001р. Боратинською сільською радою Радивилівського району Рівненської області, актовий запис № 8. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON] , 2002 р.н. повнолітній та [PERSON] - [INFO] , спору щодо визначення місця проживання якого між сторонами немає, та в силу вимог ч.3 ст.160 СК України, в подальшому бути не може. Як встановлено судом, між сторонами подружні відносини припинені, з січня 2026 року сторони проживають окремо. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини та проживати однією сім`єю, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. Позивачка відмовилася від наданого відповідно до ст. 113 СК України права щодо відновлення дошлюбного прізвища. При пред`явленні позову до суду, позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн. Фактично позовна заява містила одну позовну вимогу з приводу розірвання шлюбу. Відповідач визнав позов, та не заперечив проти його задоволення. Відповідно до ст.. 141, 142 ЦПК України ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», слід повернути позивачці зайво сплачений судовий збір в сумі 1331,20 грн., та 665,60 грн. в рахунок відшкодування 50% сплаченого судового збору у зв`язку з визнанням відповідачем позовної вимоги про розірвання шлюбу. А всього повернути позивачці з державного бюджету 1996,80 грн. Окрім того, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки 665,60 коп. витрат по оплаті судового збору. Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду копію договору № 1 про надання правової (правничої) допомоги від 29.01.2026, копію додатку № 1 до Договору № 1 про надання правової (правничої) допомоги від 29.01.2026, акт наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 10.03.2026 , де зазначена сума правничої допомоги 10000 ,00 грн. Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі, Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі І 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/ 1123/ 15-ц, витрати ; надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду спраь незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки мг бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved