Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Законний представник (опікун) в інтересах недієздатного [PERSON] звернулася до суду із даною позовною заявою, в якій просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 59,90 кв.м, житловою площею 40,20 кв.м, по [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Законний представник (опікун) позивача в обґрунтування позовної заяви в новій редакції зазначає, що після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на належне їй майно, яке вона прийняла після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . В установленому законом порядку позивач прийняв спадщину і йому 30.10.2015 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. В зв`язку з відсутністю на момент оформлення спадщини після померлої [PERSON] правовстановлюючого документу на будинок з господарськими будівлями спорудами, зазначене нерухоме майно не увійшло до складу спадщини. З метою оформлення спадкового майна позивачкою в установлений строк була подана відповідна заява про прийняття спадщини до нотаріуса. Однак, нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2025, якою роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, питання визнання права власності на спадкове майно повинно вирішуватися в судовому порядку. В зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою за захистом своїх прав. Відповідачі, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 22.09.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії даної ухвали. 07.10.2025 законним представником подано до суду позовну заяву в новій редакції з додатками. Ухвалою суду від 10.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання у справі на 06.11.2025. Постановлено витребувати у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Лідії Василівни копію спадкової справи № 73/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 06.11.2025 задоволено клопотання законного представника про витребування доказів, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.12.2025. Ухвалою суду від 12.12.2025 постановлено витребувати у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Лідії Василівни копію спадкової справи № 45/2019 (номер у Спадковому реєстрі 63881920) до майна померлого [INFO] [PERSON] . У підготовчому засіданні оголошено перерву до 09.01.2026. Протокольною ухвалою суду від 09.01.2026 підготовче засідання відкладено до 27.01.2026 у зв`язку з неявкою законного представника (опікуна) позивача. 27.01.2026 законним представником (опікуном) позивача, у зв`язку із встановленням іншого спадкоємця, подано позовну заяву у новій редакції, із зазначенням [PERSON] у якості відповідача. Протокольною ухвалою суду від 27.01.2026 уточнену позову заяву прийнято до розгляду, в підготовчому засіданні оголошено перерву до 17.02.2026 для направлення копій уточнених позовних заяв з догадками відповідачам. 28.01.2026 від відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП» виконкому Таращанської міської ради надійшли відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . 16.02.2026 відповідач [PERSON] подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи його заяви від 11.02.2026, посвідчену в.о. старости виконавчого комітету Таращанської міської ради та зареєстровану в реєстрі за № 1, яка підтверджує ту обставину, що він відмовляється від частини будинку, яка могла належати [PERSON] після смерті [PERSON] по [ADDRESS] . Крім того, заявив, що проти визнання за [PERSON] права власності на будинок по [ADDRESS] , не заперечує. 17.02.2026 судом постановлено ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем [PERSON] позовної заяви законного представника [PERSON] в інтересах недієздатного [PERSON] до Таращанської міської ради, [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16.03.2026. Законний представник (опікун) позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно. 16.03.2026 подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Таращанської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належно. 26.02.2026 через підсистему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належно. У поданій 16.02.2026 заяві, в тому числі, просить слухати справу без його участі, оскільки позовні вимоги він повністю визнає та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 19.05.2025 у справі єдиний унікальний номер 379/1658/24, що набрало законної сили 19.06.2025, позивача [PERSON] визнано недієздатним та призначено [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] . Крім того, встановлено строк дії рішення в частині визнання [PERSON] недієздатним два роки з моменту набрання ним законної сили (а.с.14-18). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане повторно 13.09.2025 (а.с.20). Згідно довідки виписки з погосподарської книги за 2006-2010 роки № 41-1-4/вих-25, виданої 24.09.2025 Юшківорізьким старостинським округом виконавчого комітету Таращанської міської ради, особовий рахунок в погосподарській книзі № 5 відкритий на [PERSON] . Місцезнаходження: [ADDRESS] . Власник будинку [PERSON] . [PERSON] проживав разом із [PERSON] (головою допомогосподарства) за адресою: [ADDRESS] , до дня її смерті [INFO] (а.с.45). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне її майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , загальною площею 59,90 кв.м, житловою 40,20 кв.м. Вказаний житловий будинок [PERSON] як спадкоємець за законом, прийняла у спадщину після свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.19), проте свідоцтво про право на спадщину на нього не отримала. Спадкоємцем за законом першої черги в силу ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її син [PERSON] . Інший син [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.22). Спадщину за законом позивач прийняв, шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, після чого було заведено спадкову справу номер у Спадковому реєстрі 58140867, номер у нотаріуса № 73/2015 (а.с.57-67) та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна (а.с.66). Крім того, між [PERSON] та [PERSON] 30 жовтня 2015 року було укладено договір про поділ спадкового майна, який посвідчено приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 423, за умовами якого досягнуто домовленості поділити спадщину наступним чином: «стороні 1» перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину, з урахуванням домовленостей за цим договором, право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мала Березянка» Станишівська сільська рада Таращанського району Київської області, розміром 2,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), сертифікат серії КВ № 0311509; «стороні 2» перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину, з урахуванням домовленостей за цим договором, право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мала Березянка» Станишівська сільська рада Таращанського району Київської області, розміром 2,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), сертифікат серії КВ № 0311510 (а.с.62). [PERSON] також отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 30.10.2015 на право на земельну частку (пай). (а.с.67). Разом з тим, син спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , за життя 04.12.2018 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 27, зі змісту якого вбачається, що він все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON] (відповідачу) (а.с.98). [PERSON] спадщину за заповітом після померлого [PERSON] прийняв, шляхом подачі 12.03.2019 відповідної заяви до нотаріуса, після чого було заведено спадкову справу №45/2019 (а.с.94-105). Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. У липні 2025 року опікун позивача [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В. з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Проте, нотаріусом 18.07.2025 винесено постанову № 175/02-14/73/2015 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлювальних документів на вказане майно (а.с.24). Відповідно до інформаційної довідки, виданої КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» № БЦ 2400/1 від 11.07.2025, реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] , не проводилася. Станом на останню дату технічної інвентаризації 27.05.2021 загальна площа будинку становить 59,90 кв.м, житлова 40,20 кв.м (а.с.26). За даними технічного паспорта від 27.05.2021 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою по [ADDRESS] знаходяться наступні господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі, прибудова, сарай, гараж, колодязь питний (а.с.27-31). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Cпадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ст.1220 ЦК України). У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст.1297 ЦК України). Згідно абз. 1 пп. 4.15, 4.16 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду справ про спадкування" при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року №105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до технічного паспорту, який було виготовлено у травні 2021 року, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] збудовано у 1971 році, а відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР та постанови Ради міністрів СРСР від 26.08.1948 підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування його особою і вказані правові акти не пов`язували виникнення права власності на будинок із проведенням його реєстрації. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність). Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 623/214/17 та від 15.01.2021 у справі № 1540/3952/18. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у цьому разі, якщо перші власники не оформили документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом (ст. 328 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Щодо поданої відповідачем [PERSON] заяви про відмову від частини спадкового будинку, посвідченої 11.02.2026 в.о.старости виконкому Таращанської міської ради за реєстровим № 1-2 Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Проте, судом встановлено, що відповідач [PERSON] як спадкоємець за заповітом [PERSON] (спадкоємця за законом першої черги після смерті [PERSON] ) протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку прийняв спадщину, подавши 12.03.2019 нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.96), на підставі якої була заведена спадкова справа номер у Спадковому реєстрі 63881920, номер у нотаріуса 45/2019 (а.с.101). КЦС ВС у постанові від 26.10.2020 у справі № 132/3826/18 зазначив, що право на відмову від прийняття спадщини існує у спадкоємця лише в межах строку, встановленого для прийняття спадщини, після закінчення якого відмова не допускається і поновлення цього строку законом не передбачено. Листом Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» судове рішення, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Враховуючи викладене та те що в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивачка не може,

Outcome: partial