Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

В лютому 2026 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В направленому позові позивач зазначив, що 26 червня 2025 року між ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 22.06.2025-100001635, який був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4500,00 грн. Строк, на який надається кредит на 217 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 24.01.2026. Пролонгація строку кредитування не передбачена. Процентна ставка Стандарт - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,0 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом. Процентна ставка Економ - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування, яка застосовується після перших трьох чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту дорівнює 405,00 грн. Неустойка в сумі 67,510 грн. нараховується за кожен день невиконання кожного окремого зобов`язання. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 14940,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4500,00 грн., заборгованості по процентах в сумі 6975,00 грн., заборгованості по комісії за надання кредиту в сумі 405,00 грн., заборгованості за додатковою комісією за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 810,00 грн., заборгованості по неустойці в сумі 2250,00 грн. На даний час позичальник продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає добровільно заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ "СПОЖИВЧИЙ КРЕДИТ". Враховуючи вищезазначене позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" заборгованість за кредитним договором в сумі 14940,00 грн. та 2662,40 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив до суду не подала, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за її відсутності до суду не подала (а.с. 42). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, 26 червня 2025 року між ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 22.06.2025-100001635, який був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4500,00 грн. Строк, на який надається кредит на 217 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 24.01.2026. Пролонгація строку кредитування не передбачена. Процентна ставка Стандарт - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,0 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом. Процентна ставка Економ - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування, яка застосовується після перших трьох чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту дорівнює 405,00 грн. Неустойка в сумі 67,510 грн. нараховується за кожен день невиконання кожного окремого зобов`язання. Умови кредитування також передбачені паспортом споживчого кредиту, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с. 15-21). Згідно п. 3.1. Договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 22.06.2025-100001635 від 22.06.2025, внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов`язань, утворилась заборгованість у розмірі 14940,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4500,00 грн., заборгованості по процентах в сумі 6975,00 грн., заборгованості по комісії за надання кредиту в сумі 405,00 грн., заборгованості за додатковою комісією за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 810,00 грн., заборгованості по неустойці в сумі 2250,00 грн. (а.с. 27-29). Суд частково погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості в частині щодо нарахованої заборгованості а тілом кредиту в сумі 4500,00 грн., заборгованості по процентах в сумі 6975,00 грн., заборгованості по комісії за надання кредиту в сумі 405,00 грн. Відповідачу грошові кошти в сумі 4500,00 грн. були перераховані на картковий рахунок № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 780860878, призначення платежу: видача за договором № 22.06.2025-100001635 від 22.06.2025 (а.с. 31). Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно із статтями 525, 526, 629 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Виходячи з положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в кредит у розмірі 4500,00 грн. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором № 22.06.2025-100001635 від 22.06.2025, тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4500,00 грн., заборгованості по процентах в сумі 6975,00 грн., заборгованості по комісії за надання кредиту в сумі 405,00 грн., що в сумі становить 11880,00 грн. Щодо стягнення заборгованості за додатковою комісією за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 810,00 грн. за кредитним договором № 22.06.2025-100001635 від 22.06.2025, то суд відмовляє в задоволенні цієї вимоги з огляду на таке. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що : "згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Такий висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 727/5461/23 від 10.01.2024. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Тому в задоволенні вимоги позивача про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за простроченою комісією за обслуговування кредиту в сумі 21173,46 грн. слід відмовити. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі 2250,00 грн. за Кредитним договором № 22.06.2025-100001635 від 22.06.2025, то суд зазначає таке. З 24.02.2022 відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. 15.03.2020 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також розділ ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 61, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". На підставі вищевикладеного вимога в частині стягнення неустойки у розмірі 2250,00 грн. з відповідача задоволенню не підлягає. Таким чином, позов ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 22.06.2025-100001635 від 22.06.2025 підлягає до часткового задоволення в сумі 11880,00 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 11880,00 гривень, тобто 79,52 % від заявленої суми вимоги, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 2117,14 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial