Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» в особі представника Руденко К.В. звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що 07.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений електронний договір №947303 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідач отримав кредит у розмірі 4200,00 грн., строком до 01.03.2024, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування (726,35 % річних). Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». 26.01.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Глобал-Фінанс» укладено Договір факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №947303 про надання споживчого кредиту від 07.03.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». У зв`язку з значним порушенням зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 26.01.2024 року становить 31363,50 грн., яка складається з: 4200,00 грн. заборгованість за кредитом; 27163,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом (726,35 % річних) за період з 07.03.2023 року по 26.01.2024 року. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості 31363,50 грн та судові витрати у розмірі 2662,40 грн. за сплату судового збору за звернення до суду з вказаним позовом, 10 000,00 грн. витрати на правничу допомогу. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 10 лютого 2026 року, вказана справа надійшла до провадження суддя Вікторович Н.Ю. Ухвалою суду від 03 березня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 03 березня 2026 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлялася належним чином про перебування в провадженні суду даної цивільної справи, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судової влади України», відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимогист. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зіст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно дост. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, між 07.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений електронний договір №947303 про надання споживчого кредиту. Згідно до п. 1.5. Кредитного договору, Позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку в розмірі 1,99 % в день (726,35% річних). Відповідно п. 2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] : Кредитний договір був підписаний [PERSON] 07.03.2023 о 21:10:36 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором X683. У постанові Верховного Суду від 20.05.2022 у справі № 336/4796/18, вказано, що для стягнення боргу недостатньо надати кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом вих. №2646_240131111548 від 31.01.2024 за підписом директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до якого, 07.03.2023 о 21 год. 11 хв. 10 сек. Було успішно перераховано кошти на суму 4200,00 грн маска картки [NUMBER] , номер трансакції в системі іPay.ua 209179104, призначення платежу: зачисление 4200 грн на карту [NUMBER] . У зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань заборгованість за договором №947303 від 07.03.2023 станом на 26.01.2024 року становить 31363,50 грн., яка складається з: 4200,00 грн. заборгованість за кредитом; 27163,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом (726,35 % річних) за період з 07.03.2023 року по 26.01.2024 року. 26.01.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Глобал-Фінанс» укладено Договір факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №947303 про надання споживчого кредиту від 07.03.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Отже, між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем по справі було надано договір про надання споживчого кредиту №947303 від 07.03.2023, розрахунок, паспорт споживчого кредиту. Усі зазначені документи підписані відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Х683. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не подала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Укрглобал-Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором №947303 про надання коштів споживчого кредиту від 07.03.2023 р в розмірі 31363,50 грн., яка складається з: 4200,00 грн. заборгованість за кредитом; 27163,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №751/3840/15-ц зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» надав суду Договір про надання юридичних послуг № 02/08/2024, укладений 02.08.2024 року між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та адвокатом Руденком К.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреність видану ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» - адвокату Руденку К.В. на представництво інтересів товариства в судах України, акт приймання - передачі наданих послуг №116 до Договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 04.11.2025 року, де наведено перелік виконаних робіт підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості - на суму 100 000 грн., витяг з реєстру №1 до акту приймання - передачі наданих послуг №116 до Договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 04.11.2025 року, де наведено перелік виконаних робіт підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 4225516 платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №3337 від 06.11.2025 року про оплату ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» адвокату Руденко К.В. коштів в сумі 100 000 грн. за надання юридичних послуг по договору №02/08/2024 від 02.08.2024 року згідно акту №116 від 04.11.2025 року. Дослідивши надані адвокатом Руденком К.В. докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи заперечення представника відповідача щодо неспівмірності заявленої позивачем до стягнення суми витрат із наданим обсягом послуг у суді, беручи до уваги складність справи та обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги, суд приходить до висновку щодо необхідності зменшення указаних судових витрат та наявності підстав для стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» 5000 грн. витрат на правничу допомогу. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом відповідно до платіжної інструкції №3814 від 29.01.2026 року в сумі 2662,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial