Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулися до суду з позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф"" заборгованість за договором позики № 2385113 від 10.10.2019 року в розмірі 34156,97 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" і [PERSON] укладено в електронній формі договір позики №2385113, за умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. Водночас [PERSON] зобов`язався повернути позику до 09 листопада 2019 року, а також сплатити проценти за акційною процентною ставкою 0,80 % у день і за базовою процентною ставкою 1,60 % у день. За договором факторингу №002-100320 від 10 березня 2020 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило право вимоги за договором позики Товариству з обмеженою відповідальністю "Сіроко Фінанс", яке, у свою чергу, за договором факторингу №20210622/1 від 22 червня 2021 року відступило це право позивачу. [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим станом на 10 березня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 34 156 грн. 97 коп., яка складається з 10 000,00 грн. залишок заборгованості за тілом, 910,00 грн. процентів за користування позикою, 5 000,00 грн. за простроченими процентами за користування, 0,00 грн. за пенею, залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані новим кредитором з 22.06.2021 по 21.08.2021 року, 60 календарних днів) 16200,00 грн., 2 046,97 грн. інфляційного збільшення. За таких обставин ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" просило суд стягнути з [PERSON] на свою користь 34156 грн. 97 коп. заборгованості за договором позики, 2422,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 27 березня 2025 року справу №295/3551/25 за позовною заявою ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позикипередана за підсудністю до Радомишльського районного суду Житомирської області, з урахуванням того, що відповідач має реєстрацію місця проживання на території, що входить до виключної підсудності вказаного суду. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.05.2024 року відкрито спрощене позовне провадження із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача подав заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення по справі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом спосіб, до суду не з`явився, поважності причини неявки суд не повідомив. Надав письмові пояснення по справі в яких проти позову заперечив та вважає його безпідставним. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи слідує, що 10.10.2019 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 2385113, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника [PERSON] , ІПН [NUMBER] , електронний підпис «m317Uxzcvt». Відповідно до п. 2 Договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу грошові кошти (позику) у гривні. Сума позики 10 000,00. Строк позики (Строк Договору) 30 днів. Процентна ставка (базова)/день 1,60%, розмір процентів акційних у день 0.80%, розмір процентів на прострочену позику у день 2,70%, розмір процентів на позику річних 292,00%, розмір процентів на прострочену позику річний 985,50%, вартість позики за весь строк, на який видано позику 24,00%, вартість позики за весь строк, на який видано позику 2400,00 грн., загальна вартість позиви та процентів 12 400,00 грн.. Дата надання позики 10.10.2019, дата повернення (останній день) 09.11.2019. Рахунок позичальника зазначено - № [NUMBER] . Відповідно до листа ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» від 20.12.2024 № 20/12-2024-5/ТНПП товариство підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» стосовно завершення такої платіжної операції як, зокрема, 10.10.2019 року, сума 10 000,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] . Згідно інформації, що міститься у виписці про рух коштів по рахунку, надану АТ КБ «ПриватБанк» 28.02.2026 на виконання ухвали суду за клопотанням представника позивача, на картковий рахунок [PERSON] , були зараховані кошти в розмірі 10 000 грн. - 10 жовтня 2019 року. 10.03.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено Договір факторингу № 002-100320 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «Сіроко Фінанс» Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Сіроко Фінанс» зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 002-100320 від 10.03.2021 ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] , ІПН [NUMBER] , за Договором № 2385113 від 10.10.2019, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 301. Залишок заборгованості за тілом 10 000,00 грн., залишок заборгованості за процентом 910,00 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування 5 000,00 грн., загальна сума заборгованості 15910,00 грн. 22.06.2021 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ ФК «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу № 20210622/1 у відповідності до умов якого ТОВ ФК «Артеміда-Ф» передає грошові кошти (Розмір фінансування) в розпорядження ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ «Сіроко Фінанс» відступає ТОВ ФК «Артеміда-Ф» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Згідно із платіжною інструкцією № 270 від 22.06.2021 ТОВ ФК «Артеміда-Ф» перерахувало ТОВ «Сіроко Фінанс» 142583,71 грн., як оплату ціни придбання згідно Договору факторингу №20210622/1 від 22.06.2021. Вимога щодо оплати заборгованості за договором позики № 2385113 від 10.10.2019 направлену ТОВ ФК «Артеміда-Ф» 02.08.2021 рекомендованим листом на адресу відповідача (а.с. 29 зворот) залишено [PERSON] без розгляду. Відповідач не спростував укладений ним Договір позики № 2385113 від 10.10.2019, а також розмір отриманих за цим договором коштів. Твердження відповідача про не підписання договору, відсутності доказів отримання коштів, відсутності доказів відступлення права вимоги до позивача, спростовуються зазначеними вище доказами наявними в матеріалах справи. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідач порушив умови виконання зобов`язань за договором позики, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів та процентів за їх користування є порушеним. Відповідно до зазначених у позовній заяві розрахунків розміру заборгованості відповідача за кредитним договором право вимоги за якими набуто, станом на 10 березня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 34 156 грн. 97 коп., яка складається з 10 000,00 грн. залишок заборгованості за тілом, 910,00 грн. процентів за користування позикою, 5 000,00 грн. за простроченими процентами за користування, 0,00 грн. за пенею, залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані новим кредитором з 22.06.2021 по 21.08.2021 року, 60 календарних днів) 16200,00 грн., 2 046,97 грн. інфляційного збільшення. Вказаний розрахунок є чітким, повним і розгорнутим по окремих категоріям, а також за своїм змістом узгоджується з відомостями, наведеними у виписці по рахунку відповідача. Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять. Вказана сума заборгованості відповідачем не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачем до суду надано не було. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст. ст.525, 526ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначений цим Законом. Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором, договором факторингу та договором про відступлення права вимоги, банківською випискою про рух коштів по рахунку відповідача. Розрахунок наявної заборгованості, стороною відповідача не спростований. Як встановлено судом, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Отримавши кредитні кошти в 2019 році, користувався ними не проводивши жодного разу погашення боргу. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, і суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним при подачі позову судового збору. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах справи наявні: договір №20250306-6Ш про надання правової допомоги від 06 березня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» (клієнт) та Адвокат Бачинським О.М., відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Згідно розрахунку суми судових витрат (а.с. 40) витрати на правову допомогу адвоката становлять 7000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність заявлених витрат на правову допомогу відповідачем не доведено. Зважаючи на складність справи, виконані адвокатом роботи, що слідує з матеріалів справи, кількість судових засідань призначених по справі, подані клопотання позивача про витребування додаткових доказів, які були задоволені, суд приходить до висновку про співмірність витрат на правову допомогу, які заявлені до стягнення, і що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі ст.ст. 11, 212, 509, 525, 526, 549, 1054 ЦК України та

Outcome: approved