Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 11.10.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис 3055 та визначити місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] за місцем проживання матері. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що за час перебування у шлюбі спільне життя у них не склалось, від шлюбу у них народились діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати.Розірвання шлюбу не порушує прав та інтересів спільних дітей. Спільна дитина [PERSON] висловив бажання проживати разом з нею. Не заперечує проти спілкування та побачень сина з батьком і не має наміру перешкоджати участі відповідача у вихованні дитини. Ухвалою суду від 12.01.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне позовне провадження. 21.01.2026 на адресу суду від представника третьої особи: Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як орган опіки та піклування надійшов лист, згідно якого, оскільки дитині [PERSON] , [INFO] виповнилось 16 років, в Сихівської районної адміністрації, як органу опіки та піклування відсутні правові підстави для надання письмового висновку. Ухвалою суду від 03.03.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, просить такий задоволити. Зазначила, що з відповідачем сімейні відносини не підтримує, вважає, що шлюб має формальних характер. Від шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON] 2004 року народження, [PERSON] 2009 року народження. З листопада 2025 року проживає з відповідачем окремо. Спору щодо визначення місця проживання дитини нема. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заслухавши вступне слово позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.10.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис 3055, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії [NUMBER] виданим 11.10.2003, проте міцної сім`ї не створили. Від шлюбу у них народились діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинило спільне проживання, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про відсутність згоди на примирення, та вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що на даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання дитини слід зазначити наступне. Згідно ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Як вбачається із листа Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 21.01.2026. оскільки дитині [PERSON] , [INFO] виповнилось 16 років, в Сихівської районної адміністрації, як органу опіки та піклування відсутні правові підстави для надання письмового висновку. Отже, відповідно до частини третьої статті 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями частини 2 статті 29 ЦК України, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Судом встановлено, що спір між батьками щодо місця проживання дитини [PERSON] відсутній, дитина мешкає разом із матір`ю протягом тривалого часу без будь-яких перешкод зі сторони батька. З урахуванням зазначеного, враховуючи, що на момент подачі позову та розгляду справи по суті неповнолітньому [PERSON] виповнилося 16 років, суд вважає, що відсутні підстави для визначення судом місця проживання дитини [PERSON] з матір`ю. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113,160 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial