Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. ТОВ «Західна агровиробнича компанія» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] та ТОВ «Волинь Нова», в якій просить визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 30.03.2025 до договору оренди землі № б/н від 20.06.2013 між ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та [PERSON] в редакції, зазначеній у позовній заяві; визнати відсутнім у ТОВ "Волинь Нова" права оренди земельної ділянки площею, скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.06.2013 між [PERSON] та СТОВ «Агро-Лан» був укладений договір оренди землі відповідно до якого [PERSON] передав СТОВ «Агро-Лан» в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,89 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0336, яка розташована на території Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Надалі, договір змінений Додатковими угодами від 27.06.2018 та від 11.02.2022 з метою приведення змісту Договору оренди землі до положень норм діючого законодавства та сторони погодили строк дії договору до 27.06.2025. Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» надіслало [PERSON] лист-повідомлення №1378 від 06.03.2025 про намір продовжити дію договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення та не заперечив щодо продовження Договору на новий строк. При цьому позивач належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді позивача і не вибула з його користування протягом строку дії договору оренди землі. Отже, позивач вважає поновленим договір оренди землі на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», та на його переконання наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. Однак, позивач дізнався про те, що [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки, яка знаходилася в оренді у позивача, з ТОВ «Волинь Нова» та проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 60830462 . Вважає неправомірними дії відповідачів щодо укладення договору оренди на спірну земельну ділянку та такими, що грубо порушено його переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк. Просить позов задовольнити. 11.12.2025 представник відповідача ТОВ «Волинь Нова» через систему «Електронний суд» Алєнін Д.В. подав відзив на позовну заяву зазначивши, що між ТОВ «Волинь Нова» та [PERSON] 01.07.2025 було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6123485600:01:001:0336 за номером 64. Право оренди було зареєстровано 16.07.2025 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно строком до 01.07.2032, номер запису про інше речове право: 60830462. Строк дії договору оренди між позивачем та [PERSON] закінчився 27.06.2025, а тому припинення речового права позивача було проведено правомірно. 01.05.2025 відповідач [PERSON] надіслав позивачу лист-повідомлення, яким заперечив у поновленні вищевказаного договору оренди землі та вказав, що фактичне використання земельної ділянки після закінчення строку дії договору трактуватиметься як самовільне заволодіння земельною ділянкою. Представник відповідача просить у позові відмовити та стягнути з позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2025 року позовну заяву ТОВ «Західна агровиробнича компанія» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. 21 листопада 2025 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.12.2025 відкрито провадження по даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 18.12.2025 представник ТОВ «Волинь Нова» подав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі. 22.12.2025 представник позивача Дрозд І.В. подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному суді та відкладення підготовчого засідання. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області 22 січня 2026 року продовжено строк розгляду справи на 30 днів. 20.02.2026 представник ТОВ «Західна агровиробнича компанія» Русин Ю.Ю. подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. 20.02.2026 представник позивача Дрозд І.В. подала заяву про припинення повноважень представника. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області 23.02.2026 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 12.03.2026 від представника позивача Русина Ю.Ю. надійшла заява про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №456/252/22 (провадження № 14-75цс25). 17.03.2026 від представника відповідача ТОВ «Волинь Нова» адвоката Алєніна Д.В. надійшла заява про долучення доказів про надання правової допомоги. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області 19.03.2026 відмовлено в клопотанні представника позивача Русина Ю.Ю. про зупинення провадження у справі. В судове засідання учасники не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників, оскільки вони були належним чином повідомлені про судове засідання. Причину неявки представника позивача суд визнає не поважною. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. [PERSON] на підставі розпорядження голови Кременецької РДА від 23.06.2005 №308 є власником земельної ділянки площею 1,89 га, розташованої на території Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки 6123485600:01:001:0336, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №776982. 20.06.2013 між [PERSON] , як орендодавцем, та СТОВ «Агро-Лан», як орендарем, було укладено договір оренди землі (далі Договір), відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Плосківської сільської ради, площею 1.89 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0336. 27.06.2018 між [PERSON] , СТОВ «Агро-Лан» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 20.06.2013 про заміну сторони та внесення змін до договору оренди відповідно до умов якої замінено орендаря на ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та продовжено строк договору на 7 років, сплив якого починається з моменту підписання сторонами даної угоди. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право продовжити його на новий строк. Орендар повинен не менш ніж за три місяці до закінчення дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити дію договору. 11.02.2022 між [PERSON] та позивачем було укладено додаткову угоду з метою приведення змісту Договору оренди землі до положень норм діючого законодавства та сторони погодили строк дії договору до 27.06.2025. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 131204869 від 18.07.2018 вбачається, що право оренди земельної ділянки площею 1,89 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0336 на підставі вказаного вище договору оренди землі було зареєстровано 01.02.2016, номер запису про інше речове право: 13117534. З листа-повідомлення №1378 від 06.03.2025 «Про намір продовжити дію Договору оренди земельної ділянки № б/н від 20.06.2013» вбачається, що позивач повідомив [PERSON] про намір поновити дію Договору оренди земельної ділянки (земельна ділянка площею 1,8943 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0336, яка розташована на території Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області), право оренди за яким зареєстроване відповідно до вимог чинного на момент укладення договору законодавства України у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право: 13117534. Просить підписати додаткові угоди на поновлення дії Договору оренди земельної ділянки № б/н від 20.06.2013 та направити один екземпляр. 29.04.2025 [PERSON] надіслав ТОВ «Західна агровиробнича компанія» лист-повідомлення про заперечення щодо продовження договору оренди землі, що підтверджується копією опису вкладення листа фіскальним чеком АТ «Укрпошта». Лист-повідомлення [PERSON] про заперечення щодо продовження договору оренди землі позивачем отримано 07.05.2025, що підтверджується квитанцією «Укрпошти». 27.06.2025 строк договору оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» закінчився. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 447005411 від 09.10.2025 вбачається, що право оренди земельної ділянки площею 1,89 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0336, яка розташована на території Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, на підставі договору оренди землі від 01.07.2025 було зареєстровано 16.07.2025 за орендарем ТОВ «Волинь Нова», номер запису про інше речове право: 60830462. Договір оренди земельної ділянки площею 1,89 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0336 ТОВ «Західна агровиробнича компанія» закінчися 27.06.2025. ІV. Оцінка суду. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі". Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» № 340-ІX (далі - Законом № 340-ІХ), який набрав чинності 16 липня 2020 року, Закон України «Про оренду землі» було доповнено статтею 32-2 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено статтю 33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк», а ЗК України доповнено статтею 126-1 «Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови». У зв`язку з набранням чинності вказаним вище Законом № 340-IX розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» було доповнено абзацами 3 і 4, якими передбачено, що договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом № 340-IX, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (у новій редакції) та статтею 126-1 ЗК України. Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом № 340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Отже, з урахуванням унормованих розділом IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правил дії Закону № 340-IX в часі, до спірних правовідносин підлягає застосуванню порядок поновлення договорів оренди землі в редакції статті 33 цього Закону, чинній станом на 20.07.2017, тобто на момент укладення договору оренди. Додаткова угода, якою змінені умови договору була укладена 10.02.2022. Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (в редакції станом на укладення договору оренди) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України (в редакції станом на укладення договору оренди). Тобто, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Велика Палата Верховного суду неодноразово зазначала в постановах, зокрема від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18) від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, перелік юридичних фактів які є необхідними для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених статтею 33 Закону №161-ХІV, та у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) зробила висновок, за яким, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проєкт додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»)». У своїй постанові від 28.05.2024 справа №604/648/23 та від 28.09.2020, справа № 272/440/18 Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору (постанова ВС КЦВС від 28.05.2024 у справі №604/479/23). Отже, оскільки матеріалами справи підтверджено відсутність волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди землі з позивачем, а саме він висловив своє небажання продовжувати строк дії цього договору і не підписав додаткової угоди до нього, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося. Крім цього, судом встановлено, що проєкт додаткової угоди до договору оренди землі містить інші умови, ніж сам договір оренди, а саме, орендарем було запропоновано доповнити договір новими розділами щодо умов використання земельної ділянки (п.1.2), прикінцевими положеннями (п.1.3) щодо істотних умов договору. Однак Верховний Суд у своїх постановах від 21 березня 2024 року у справі № 604/423/23, від 08 березня 2024 року у справі № 604/425/23, від 08 травня 2024 року у справі № 604/483/23, дійшов висновку, що на зміну істотних умов договору необхідна згода сторін (частина четверта статті 33 Закону № 161-XIV). Натомість такої згоди сторони у цій справі не досягли. Отже, суд вважає, що переважне право ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на поновлення договору оренди земельної ділянки не є порушеним, оскільки відсутня одна зі складових юридичних фактів, що надають право позивачу претендувати на поновлення договору оренди землі, а саме відсутня воля орендодавця на укладення такого договору, який повідомляв орендаря про небажання поновлювати договір оренди. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. необхідно зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). За умовами ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат, понесених ТОВ «Волинь Нова» у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору про надання правничої допомоги від 20.06.2025; акт приймання-передачі наданих послуг від 13.03.2026; додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 09.12.2025, опис наданих послуг від 13.03.2026. Суд вважає, що витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами. За таких обставин, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом відповідача робіт, часом, витраченим ним на виконання таких робіт, участю адвоката у судових засіданнях, тривалістю розгляду справи, а також враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено повністю, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача ТОВ «Волинь Нова» та стягнення із позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» у користь ТОВ «Волинь Нова» 5 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: dismissed