Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Гурник В.О., звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 193 998 грн. 17 коп.. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , у період з 2012 року по 2017 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] . Даний шлюб розірвано відповідно до рішення Кременецької районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2017 року у справі № 601/1618/17. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON] . Під час перебування у шлюбі в [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки після розірвання шлюбу Відповідач добровільно не сплачував аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей, Позивач звернулася до Кременецького районного суду Тернопільської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментами з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до судового наказу Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року у справі №601/614/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 13 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття та на сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 13 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно постанови про відкриття провадження від 24.09.2018 було відкрито виконавче провадження відносно [PERSON] №57264960 на підставі судового наказу № 601/614/18 виданого 04.09.2018, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. З розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] від 06.02.2026 вбачається, що останній частково сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей у період з грудня 2018 року по вересень 2020 року включно. Починаючи з жовтня 2020 року, [PERSON] повністю припинив сплачувати ці аліменти, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період від 04.09.2018 по 01.02.2026 становить 193 998,17 грн.. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей у розмірі 193 998,17 грн.. Представник позивачки адвокат Гурник В.О. в судове засідання не прибув, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду. Представник третьої особи: Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки, відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Ухвалою судді від 19 лютого 2026 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2017 року у справі №601/1618/17 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON] . Під час перебування у шлюбі в [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 вересня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області (актовий запис № 17); та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 квітня 2015 року народження, виданого Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області (актовий запис № 10). Відповідно до судового наказу Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року у справі № 601/614/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 13 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття та на сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 13 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з постановою про відкриття провадження від 24.09.2018 було відкрито виконавче провадження відносно [PERSON] №57264960 на підставі судового наказу №601/614/18 виданого 04.09.2018, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області заборгованість [PERSON] станом на 01.02.2026 становить 193998,17 грн.. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вимога ефективності судового захисту перегукується з міжнародними зобов`язаннями України. Зокрема,стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (п. 64, заява N 40450/04, від 15 жовтня 2009 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Частиною першою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] станом на 01.02.2026 має заборгованість по аліментах за період з квітня 2018 року по січень 2026 року в розмірі 193998,17 грн. Вказаний розрахунок у встановленому законом порядку відповідач не оскаржував. Позивачкою заявлені позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 193998,17 грн. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості зі сплати аліментів, визначений державним виконавцем, а також не спростував визначений позивачем у зв`язку з такою заборгованістю розмір пені, а відтак наданий позивачем розрахунок розміру неустойки (пені), за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved