Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У 21 серпня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Головний сервісний центр МВС України про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовна заява мотивована тим, що між ТОВ «ОТП Лізинг» в особі Операційного директора Кузіної Наталії Степанівни що діяла на підставі довіреності №030/12 від 30.12.2018 року та Начальника відділу продажів малого та середнього бізнесу (авто лізингу) Машковського Артема Олександровича, що діяв на підставі Довіреності №016/12 від 30.12.2018 року та ТОВ «ПРОМСИГНАЛ» в особі директора Нєкрашевича Сергія Сергійовича що діяв на підставі Статуту, укладено договір фінансового лізингу №5926-AR-FL від 04.12.2019 року відповідно до якого Лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу зобов`язується набути у власність і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти майно у лізинг та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору. Відповідно до Договору купівлі продажу №ФСЮ-20196527 від 04.12.2019 року Лізингодавець набув у власність FORD EDGE (2.0 TDCI ST-LINE) 2019 року випуску, № шассі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] та на підставі Акту приймання-передачі до договору фінансового лізингу №5926-AR-FL від 19.12.2019 року передав у тимчасове володіння та користування Лізингоодержувачу. 16.11.2021 року між Позивачем та ТОВ «ПРОМСИГНАЛ» в особі Бухгалтера Нєкрашевич Ілони Олегівни що діяла на підставі статуту та довіреності від 16.11.2021 року, ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМСИГНАЛ-КР» в особі Директора Нєкрашевич Сергія Сергійовича що діяв на підставі статуту, укладено Додаткову угоду №2 до Договору фінансового лізингу №5926-AR-FL від 04.12.2019 року від 16.11.2021 року відповідно до якої Сторони домовилися змінити в Договорі Лізингоодержувача з ТОВ «ПРОМСИГНАЛ» на ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМСИГНАЛ-КР» до якого переходить всі права та обов`язки Лізингоодержувача що передбачені договором, а у Лізингодавця виникають права вимоги за Договором до цього Лізингоодержувача. Разом з тим, з березня 2022 року Лізингоодержувач не виконує свої зобов`язанн згідно Договору лізингу, в тому числі щодо сплати лізингових платежів, та як наслідок, право власності на предмет лізингу позивачем не передано Лізингоодержувачу. Акт про передачу права власності не надавався, тобто ТОВ «ОТП Лізинг» є єдиним законним власником предмету лізингу. Але у лютому 2023 року працівниками ТОВ «ОТП Лізинг» з`ясовано що транспортний засіб який на праві власності належить ТОВ «ОТП Лізинг» було встановлено на продаж. В подальшому працівниками ТОВ «ОТП Лізинг» до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві було направлено запит щодо надання інформації з приводу переоформлення вищезазначеного транспортного засобу. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МІС в м. Києві встановлено що станом на 21.02.2023 року транспортний засіб на праві власності не належить ТОВ «ОТП Лізинг». Оскільки транспортний засіб було перереєстровано на нового власника: 05.10.2022 року за договором купівлі-продажу укладеному в суб`єкта господарювання ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС» на [PERSON] . Документи які стали підставою для перереєстрації: - договір купівлі-продажу, укладений в СГ №7167/22/001064 від 04.10.2022 року, акт огляду реалізованого ТЗ №7167/22/001064 від 04.12.2022 року, договір комісії №7167/22/016846 від 01.10.2022 року. Перереєстрацію було здійснено в ТСЦ №1248; - 14.10.2022 року за договором купівлі-продажу укладеному в суб`єкта господарювання ФОП [PERSON] на [PERSON] . Документи які стали підставою до перереєстрації: договір купівлі-продажу, укладений в СГ №7877/22/1/011433 від 14.10.2022 року, акт огляду реалізованого ТЗ №7877/22/001335 від 14.10.2022 року, договір комісії №7877/22/1/011433 від 13.10.2022 року. Перереєстрацію було здійснено в ТСЦ №1242; - 27.12.2022 року за договором купівлі-продажу укладеному в суб`єкта господарювання ФОП [PERSON] на [PERSON] документи які стали підставою для перереєстрації: договір купівлі-продажу, укладений в СГ №7877/22/1/013380 від 21.12.2022 року акт огляду реалізованого ТЗ №7877/22/003101 від 21.12.2022 року, договір комісії №7877/22/1/013380 від 20.12.2022 року. Перереєстрацію було здійснено в ТСЦ №1247. При цьому відповідно до даних GPS трекеру, предмет лізингу, останній раз зафіксовано 30.06.2022 року за координатами 48.0566833,33.254 а саме на земельній ділянці з кадастровим номером 1221884000:09:001:0886 що відповідно до Витягу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, на прав власності належить [PERSON] . Вказані обставини підтверджують що навіть після незаконного перепродажу транспортний засіб продовжував перебувати на території яка знаходиться у власності директора Колишнього Лізингоодержувача [PERSON] . З огляду на те що транспортний засіб який на праві власності належить ТОВ «ОТП Лізинг» був незаконно перепроданий іншим юридичним та фізичним особам без відповідних документів від ТОВ «ОТП Лізинг» останнім ініційовано відкриття кримінального провадження №12023041750000341 передбаченого ч.3 ст.358 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження проведена судова технічна експертиза документів на підставі яких здійснювалось відчуження майна від ТОВ «ОТП Лізинг». Відповідно до висновків експертів документи, які використовувались для відчуження транспортного засобу від ТОВ «ОТП Лізинг» були підроблені а особа яка виступала нібито представником ТОВ «ОТП Лізинг» Романенко Володимир Сергійович, ніколи в ТОВ «ОТП Лізинг» не працювала, довіреність на вказану особу ніколи не видавалась, будь яких повноважень на представництво інтересів ТОВ «ОТП Лізинг» чи підписання документів вказана особа ніколи не мала. При цьому ТОВ «ОТП Лізинг» визнано потерпіло ю особою в рамках вказаного кримінального провадження про що винесено відповідну постанову. Тобто вищевказані обставини підтверджують що відчуження транспортного засобу відбулось без волі власника, про що власник не знав і не міг знати, до моменту отримання відповідної інформації від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві. З огляду на вищевказану інформацію позивач просить суд визнати незаконним набуття [PERSON] транспортного засобу, витребувати з його володіння на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» вищезгаданий транспортний засіб та визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» право власності на транспортний засіб FORD EDGE (2.0 TDCI ST-LINE) 2019 року випуску, № шассі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Ухвалою від 28 серпня 2023 року суддею Добропільського міськрайонного суду Донецької області відкрито провадження по справі та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 30 грудня 2024 року суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська справу прийнято до свого провадження та вирішено продовжити розгляд справи зі стадії розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. 14 вересня 2023 року відповідач по справі [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву в якому вказав що лізингові правовідносини не мають вирішального значення та підтвердження належного права власності на транспортний засіб бо відповідач є законним власником цього майна яке придбано відплатним договором купівлі-продажу №7877/22/1/013380 від 21.12.2022 року. Вважає що позивач безпідставно зазначає у позові що «документи які використовувались для відчуження транспортного засобу від ТОВ «ОТП Лізинг» були підроблені», із посиланням на висновок експерта який позивач надає до позовної заяви. Просив відмовити задоволенні позову в повному обсязі. 10 жовтня 2023 року третя особа Головний сервісний центр МВС надав до суду свої письмові пояснення по справі в яких вказав що мав законні підстави для державної реєстрації транспортного засобу відповідно до чинного законодавства. Відповідно до чинних норм законодавства всі реєстраційні дії проводились відповідно до внутрішніх правил та законів України тому правочин на даний час є дійсним. 11 грудня 2023 року позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначив що документи які подавались до сервісного центру в рамках кримінального провадження направлялись до експертної установи для надання висновку, у вказаному висновку зазначено що документи надані до ТСЦ МВС для перереєстрації ТЗ були підробленими. Щодо позиції відповідача відносно відчуження яке відбувалось на підставі договорів купівлі-продажу позивач вважає що власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсним. Зазначає що підтримує позов в повному обсязі та просить його задовольнити в повному обсязі. 20 грудня 2023 року відповідач надав до суду заперечення на позов в яких вказав що відповідно до висновку експерта Дніпровського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру від 26.06.2023 року №СЕ-19/104-23/19618-дд були досліджені документи але серед їх переліку не зазначено жодного договору купівлі-продажу, тобто у позивача відсутні сумніви щодо підроблення саме цього документу. Ухвалою від 24 січня 2024 року підготовче судове засідання по справі закрито та розпочато судовий розгляд даної цивільної справи по суті. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив що йому дали підписати документи, він жодного дня не працював в банку, йому запропонували підписати ці документи за гроші, свідок погодився, він не знав які документи були підписані оскільки вони лежали один на одному і видно було лише частину на якій потрібно було ставити підпис. На той момент він знаходився без роботи тому погодився на такий вид заробітку щоб заробити небагато грошей. Потім він поїхав з людьми в МРЕО, там була його людина яка підготувала йому документи, потім він знов підписав документи але йому не дали їх прочитати, після всіх дій йому заплатили 800 гривень. Дослідивши всі письмові докази, вислухавши думку сторін по справі, свідка, судом встановлено, що між ТОВ «ОТП Лізинг» в особі Операційного директора Кузіної Наталії Степанівни що діяла на підставі довіреності №030/12 від 30.12.2018 року та Начальника відділу продажів малого та середнього бізнесу (авто лізингу) Машковського Артема Олександровича, що діяв на підставі Довіреності №016/12 від 30.12.2018 року та ТОВ «ПРОМСИГНАЛ» в особі директора Нєкрашевича Сергія Сергійовича що діяв на підставі Статуту, укладено договір фінансового лізингу №5926-AR-FL від 04.12.2019 року відповідно до якого Лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу зобов`язується набути у власність і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти майно у лізинг та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору. Відповідно до Договору купівлі продажу №ФСЮ-20196527 від 04.12.2019 року Лізингодавець набув у власність FORD EDGE (2.0 TDCI ST-LINE) 2019 року випуску, № шассі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] та на підставі Акту приймання-передачі до договору фінансового лізингу №5926-AR-FL від 19.12.2019 року передав у тимчасове володіння та користування Лізингоодержувачу. 16.11.2021 року між Позивачем та ТОВ «ПРОМСИГНАЛ» в особі Бухгалтера Нєкрашевич Ілони Олегівни що діяла на підставі статуту та довіреності від 16.11.2021 року, ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМСИГНАЛ-КР» в особі Директора Нєкрашевич Сергія Сергійовича що діяв на підставі статуту, укладено Додаткову угоду №2 до Договору фінансового лізингу №5926-AR-FL від 04.12.2019 року від 16.11.2021 року відповідно до якої Сторони домовилися змінити в Договорі Лізингоодержувача з ТОВ «ПРОМСИГНАЛ» на ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМСИГНАЛ-КР» до якого переходить всі праа та обов`язки Лізингоодержувача що передбачені договором, а у Лізингодавця виникають права вимоги за Договором до цього Лізингоодержувача. Разом з тим, з березня 2022 року Лізингоодержувач не виконує свої зобов`язанн згідно Договору лізингу, в тому числі щодо сплати лізингових платежів, та як наслідок, право власності на предмет лізингу позивачем не передано Лізингоодержувачу. Акт про передачу права власності не надавався, тобто ТОВ «ОТП Лізинг» є єдиним законним власником предмету лізингу. Але у лютому 2023 року працівниками ТОВ «ОТП Лізинг» з`ясовано що транспортний засіб який на праві власності належить ТОВ «ОТП Лізинг» було встановлено на продаж. В подальшому працівниками ТОВ «ОТП Лізинг» до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві було направлено запит щодо надання інформації з приводу переоформлення вищезазначеного транспортного засобу. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МІС в м.Києві встановлено що станом на 21.02.2023 року транспортний засіб на праві власності не належить ТОВ «ОТП Лізинг». Оскільки транспортний засіб було перереєстровано на нового власника: 05.10.2022 року за договором купівлі-продажу укладеному в суб`єкта господарювання ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС» на [PERSON] . Документи які стали підставою для перереєстрації: - договір купівлі-продажу, укладений в СГ №7167/22/001064 від 04.10.2022 року, акт огляду реалізованого ТЗ №7167/22/001064 від 04.12.2022 року, договір комісії №7167/22/016846 від 01.10.2022 року. Перереєстрацію було здійснено в ТСЦ №1248; - 14.10.2022 року за договором купівлі-продажу укладеному в суб`єкта господарювання ФОП [PERSON] на [PERSON] . Документи які стали підставою до перереєстрації: договір купівлі-продажу, укладений в СГ №7877/22/1/011433 від 14.10.2022 року, акт огляду реалізованого ТЗ №7877/22/001335 від 14.10.2022 року, договір комісії №7877/22/1/011433 від 13.10.2022 року. Перереєстрацію було здійснено в ТСЦ №1242; - 27.12.2022 року за договором купівлі-продажу укладеному в суб`єкта господарювання ФОП [PERSON] на [PERSON] документи які стали підставою для перереєстрації: договір купівлі-продажу, укладений в СГ №7877/22/1/013380 від 21.12.2022 року акт огляду реалізованого ТЗ №7877/22/003101 від 21.12.2022 року, договір комісії №7877/22/1/013380 від 20.12.2022 року. Перереєстрацію було здійснено в ТСЦ №1247. При цьому відповідно до даних GPS трекеру, предмет лізингу, останній раз зафіксовано 30.06.2022 року за координатами 48.0566833,33.254 а саме на земельній ділянці з кадастровим номером 1221884000:09:001:0886 що відповідно до Витягу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, на прав власності належить [PERSON] . Вказані обставини підтверджують що навіть після незаконного перепродажу транспортний засіб продовжував перебувати на території яка знаходиться у власності директора Колишнього Лізингоодержувача [PERSON] . З огляду на те що транспортний засіб який на праві власності належить ТОВ «ОТП Лізинг» був незаконно перепроданий іншим юридичним та фізичним особам без відповідних документів від ТОВ «ОТП Лізинг» останнім ініційовано відкриття кримінального провадження №12023041750000341 передбаченого ч.3 ст.358 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження проведена судова технічна експертиза документів на підставі яких здійснювалось відчуження майна від ТОВ «ОТП Лізинг». Відповідно до висновків експертів документи, які використовувались для відчуження транспортного засобу від ТОВ «ОТП Лізинг» були підроблені а особа яка виступала нібито представником ТОВ «ОТП Лізинг» Романенко Володимир Сергійович, ніколи в ТОВ «ОТП Лізинг» не працювала, довіреність на вказану особу ніколи не видавалась, будь яких повноважень на представництво інтересів ТОВ «ОТП Лізинг» чи підписання документів вказана особа ніколи не мала. При цьому ТОВ «ОТП Лізинг» визнано потерпіло ю особою в рамках вказаного кримінального провадження про що винесено відповідну постанову. Тобто вищевказані обставини підтверджують що відчуження транспортного засобу відбулось без волі власника, про що власник не знав і не міг знати, до моменту отримання відповідної інформації від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві. З огляду на вищевказану інформацію позивач просить суд визнати незаконним набуття [PERSON] транспортного засобу, витребувати з його володіння на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» вищезгаданий транспортний засіб та визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» право власності на транспортний засіб FORD EDGE (2.0 TDCI ST-LINE) 2019 року випуску, № шассі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Підстави витребування майна із чужого незаконного володіння врегульовано положеннями статей 387- 390 Цивільного кодексу України. Так, за правилами статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Аналізуючи положення статті 387 Цивільного кодексу України зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти (право власності) й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. Цей спосіб захисту полягає у відновленні становища, що існувало до порушення права власності, шляхом повернення майна у володіння власника (титульного володільця) із метою відновлення у власника усього комплексу його правомочностей. Витребування майна шляхом віндикації застосовується якщо між власником і володільцем майна немає зобов`язальних (договірних) відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору. При цьому у правовій конструкції витребування майна шляхом віндикації позивач повинен довести наявність таких обов`язкових елементів даного способу захисту права власності:- позивач є безсумнівним власником майна, що витребовується; - майно, що є предметом віндикації вибуло з володіння позивача поза його волею; - відсутні правові підстави для вибуття спірного майна з володіння позивача. Обов`язок доводити наявність усіх елементів такої правової конструкції покладається саме на позивача. Отже, звертаючись з віндикаційним позовом до суду, позивач насамперед має підтвердити своє право власності на витребувану річ або інше титульне право на річ, покликаючись на ті чи інші докази (свідоцтво про право власності, свідоцтво про право на спадщину, технічний паспорт, довіреність на розпорядження майном, договір тощо). Частиною четвертоюстатті 10 ЦПК Україниістаттею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовуватиКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», «Серков проти України») напрацьовано три критерії, які слід оцінювати стосовно сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями, передбаченими статтею 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. В рішенні ЄСПЛ у справі «Зеленчук та Цицюра проти України» зазначено, що перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання державної влади у безперешкодне користування своїм майном повинно бути законним: згідно з другим реченням першого абзацу особа може бути позбавлена майна тільки «на умовах, передбачених законом», а за змістом другого пункту держави мають право здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення дотримання «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, властивий всім статтям Конвенції. Принцип законності передбачає, що відповідні положення національного законодавства є досить доступними, точними і передбачуваними в їх застосуванні. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає непередбачуваності закону. Сумніви щодо тлумачення закону, які залишаються, враховуючи зміни у повсякденній практиці, усувають суди у процесі здійснення правосуддя. Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип пропорційності передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, вважатиметься порушенням статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, якою необхідно досягти, та засобами, які застосовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». З питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, також визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення у справах «Спорронґ і Льоннорт проти Швеції», «Булвес» АД проти Болгарії») Враховуючи вищевикладене, задля поновлення порушених прав Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» у встановленому законом порядку, суд вважає необхідним витребувати із чужого незаконного володіння вищевказане рухоме майно. Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Outcome: partial