Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Директор ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» Поляков О.В. звертався до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-9702422 від 01.04.2024 у розмірі 44953,20 грн. Також просить стягнути із відповідача судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.04.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 00-9702422 (далі - кредитний договір, договір), за умовами якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 6000,00 грн,? ? на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою - 2,47% в день. Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. 17.12.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором набув новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». На підставі договору факторингу № 02/06/25-Е від 02.06.2025, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач не повернув своєчасно кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі. ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не було здійснено жодних нарахувань за кредитним договором. Ухвалою судді від 30.10.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву в передбаченому ст. 191 ЦПК України порядку. Ухвалою судді від 08.12.2025 здійснено перехід у справі з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду з викликом сторін. Ухвалою суду від 29.01.2026 було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України, зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. 01.04.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9702422, за умовами якого товариство надало позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії на суму 6000,00 грн на строк 360 днів, з процентною ставкою у розмірі 2,47% від суми кредиту за кожний день користування ним, яка застосовується у межах строку дії кредитної лінії (п. 1.2, 1,3, 1.5.1 договору). Як вбачається із п.1.5.2 договору, знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з дати видачі кредиту. Пуктом 1.6 договору передбачено право кредитодавц нараховувати комісію за надання кредиту у розмірі 5,00% від суми кредиту, що становить 300,00 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 03497. Відповідно до п. 2.8 договору сума кредиту перераховується кредитодавцем у розмірі 6000.00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . На підтвердження факту перерахування коштів за вказаним кредитним договором подано копію інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 1401/12 від 23.12.2024 та довідки «Макс Кредит», відповідно до яких через платіжний сервіс «Platon» 01.04.2024 о 17:47:45 було успішно здійснено перерахування коштів на суму 6000,00 грн на платіжну карту № [NUMBER] за кредитним договором № 00-9702422 від 01.04.2024. Із доданого до позову розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Макс Кредит», вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 00-9702422 від 01.04.2024 станом на 17.12.2024 складає 44953,20 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 38653,20 грн - заборгованість за відсотками, 300,00 грн - комісія. 17.12.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених цим договором. До позову додані копії акту приймання-передачі реєстру боржників? ? до договору факторингу, платіжної інструкції № 358 від 06.01.2025 про оплату фінансування згідно з договором факторингу, витягу з реєстру боржників до договору факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на суму 44953,20 грн. 02.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 02/06/25-Е, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. До позову додані копії акта приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу, платіжної інструкції № 370 від 30.09.2025 про оплату фінансування згідно з договором факторингу, витягу з реєстру боржників до договору факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02/06/25-Е від 02.06.2025 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на суму 44953,20 грн. Означені докази суд уважає допустимими, належними та достовірними. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Поданими доказами підтверджено укладення 01.04.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем [PERSON] договору кредитної лінії № 00-9702422, отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 6000,00 грн. Відповідно до частин 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Законом України № 3498-ХІ від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023, було внесено зміни? ? до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування та встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Кредитний договір № 00-9702422 був укладений між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем 01.04.2024, тобто після набрання чинності вказаним законом. Із доданого до позову розрахунку заборгованості вбачається, що первісним кредитором за період із 01.04.2024 по 17.12.2024 були нараховані проценти за ставкою 2,47% в день, що є порушенням зазначених законодавчих норм. Судом у відповідності до вимог Закону та в межах строку, протягом якого здійснено нарахування процентів первісним кредитором, в межах строку кредитування, визначено суму заборгованості за відсотками за період із 01.04.2024 по 17.12.2024, що становить 15660,00 грн (6000,00 : 100 х 1 х 261). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням кредиту. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч. 1 ст. 513 ЦК України зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9702422 від 01.04.2024. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 00-9702422 від 01.04.2024 в розмірі 21960,00 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 15660,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 300,00 грн - комісія. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, задовольняючи позовні вимоги в розмірі 21960,00 грн (48,85% від ціни позову), стягує з відповідача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1183,34 грн (2422,40 : 100 х 48,85). Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були подані наступні докази в копіях: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткова угода № 25771056763 від 11.09.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10 від 19.10.2018. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: partial