Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області, служба у справах дітей Роздільнянської міської ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Хустської міської ради про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що вона [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . 05.07.2017 року [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.07.2017 року Виконавчим комітетом Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області, на підставі актового запису № 08. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 18.07.2017 року. У вересні 2018 р. сестра позивачки [PERSON] , звернулась до Хустського районного суду Закарпатської області з позовом про стягнення аліментів з чоловіка [PERSON] , на її користь на утримання їх сумісної доньки: [PERSON] , 2017 року народження та рішенням вищевказаного суду з [PERSON] , було стягнуто аліменти у розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.06.2018 року до досягнення дитиною повноліття. У 2020 році [PERSON] разом з дітьми переїхала до сестри [PERSON] в с. Виноградар, Роздільнянського району, Одеської області. 24.11.2021 року рішенням Хустського районного суду Закарпатської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] у віці 36 років [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.08.2025 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З того часу і по сьогоднішній день діти проживають разом з позивачкою у с. Виноградар, Роздільнянського району, Одеської області. Батько [PERSON] з донькою не спілкується, не цікавиться її життям, не піклується про здоров`я та навчання. Крім того будучи обізнаний про смерть [PERSON] , однак жодного разу не зателефонував та не запропонував допомогу, для доньки [PERSON] . У зв`язку з наведеним просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, з підстав наведених у ньому. Просила суд позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Надав суду заяву від 11.02.2026 року, яка завірена приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І., про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі та надання згоди на позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Розгляд справи просить провести без його участі (а.с. 117). Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області Радіонова Дар`я Анатоліївна підтримала рішення виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області № 349 від 24.09.2025 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини», не заперечила проти позбавлення батьківських прав відповідача. Представник третьої особи служби у справах дітей Роздільнянської міської ради Фадєєва Олена Вікторівна в судовому засіданні не заперечила проти позбавлення батьківських прав відповідача. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Хустської міської ради Мотиль Ангеліна Юріївна в судовому засіданні не заперечила проти позбавлення батьківських прав відповідача. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2017 року, який рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 24.11.2021 року, розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 18.07.2017 року. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 10.08.2018 року з відповідача на користь [PERSON] присуджено стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.08.2025 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що [INFO] у віці 36 років померла [PERSON] . З психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , наданої класним керівником [PERSON] вбачається, що [PERSON] навчається в Виноградарському ліцеї з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, активна, працелюбна учениця. У вихованні дитини приймала участь лише мати. Систематично відвідувала школу, цікавиться успіхами доньки та поведінкою. За період навчання доньки в ліцеї батько [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує. З довідки № 6 від 28.08.2025 року сімейного лікаря [PERSON] вбачається, що [PERSON] , стоїть у неї на обліку та з моменту переїзду сім`ї із Закарпаття в с. Виноградар Роздільнянський район Одеської області. З 2020 року за дитину піклувалась лише мати [PERSON] , яка постійно відвідувала амбулаторію профілактично, проходили усі щеплення. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.07.2025 року, складеного старостою Роздільнянської міської ради Виноградарського СО [PERSON] встановлено, що [PERSON] з трьома доньками, проживала у житловому будинку, власником якого є [PERSON] з 2020 року. Постійно опікувалась та виховувала своїх дітей самостійно, станом на 18.07.2025 року, тяжко хворіла онкологією, практично не вставала з ліжка, у побуті та з вихованням її дітей допомагала її рідна сестра [PERSON] . Наказом служби у справах дітей Роздільнянської міської ради №43 від 22.08.2025 року Про тимчасове влаштування [PERSON] , тимчасово влаштовано з 22.08.2025 року неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в сім`ю рідної тітки [PERSON] , строком до 4 місяців, до прийняття рішення щодо встановлення над дитиною опіки та піклування. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Нормою ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як роз`яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За нормою п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області, затвердженого рішенням № 349 від 24.09.2025 року з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у справі № 133/747/23, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації ООН про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Отже, за вищевикладених обставин, судом встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, не проявляє до неї батьківської турботи, не піклується про неї, не цікавляться її життям та здоров`ям, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням дитини, не спілкуються з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та життя в цілому. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331, 20 грн.

Outcome: approved