Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Представник позивача акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» - адвокат Жук В.О. подала заяву, у якій просить ухвалити додаткове судове рішення у справі, яким стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначає, що 03.03.2026 року справу №498/1446/25 за позовом акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості не облікованої електричної енергії розглянуто судом та винесено заочне рішення про задоволення позову. Копію заочного рішення представник позивача отримала в підсистемі «Електронний Суд» 16.03.2026 року. Представник позивача, зазначає що 03.03.2026 року між сторонами було укладено новий договір про надання правової допомоги, а на підтвердження витрат на правничу допомогу надає звіт про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги відповідно, до чого загальний розмір винагороди становить 6 000,00 грн.(в тому числі ПДВ 20% - 1 000,00 грн.). У той же час, судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат на правову допомогу. У позові вказано, що позивач очікує понести витрати на правову допомогу. Отже, у зв`язку із задоволенням позову, позивач має право на розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які вимушено понесла у зв`язку з цим спором. Представник позивача АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» - адвокат Жук В.О. у судове засідання не з`явилась . Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Суд, проаналізувавши доводи викладені в заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надані в обґрунтування заяви, дійшов висновку про її часткове задоволення з таких підстав. Заочним рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 03 березня 2026 року по справі № 498/1446/25 позовні вимоги АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» - задоволено. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (ЄДРПОУ 00131713, місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28б) заборгованість за спожиту не обліковану електричну енергію у розмірі 60 092,44 грн. на п/р IBAN [NUMBER] в АТ «ПУМБ», МФО 334851, код ЄДРПОУ 00131713. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (ЄДРПОУ 00131713, місцезнаходження: м. Одеса, вул. М. Боровського, 28б) судовий збір у розмірі 3028,00 грн. на на п/р IBAN [NUMBER] в АТ «ПУМБ», МФО 334851, код ЄДРПОУ 00131713. З метою розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу адвоката та у зв`язку з задоволенням позову, представник позивача АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» - адвокат Жук В.О. просить стягнути з відповідача 6 000,00 грн., які [PERSON] має сплатити у зв`язку з розглядом справи протягом 30 днів після ухвалення судом рішення. Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката суду надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД №003827, договір про надання правової допомоги від 22.01.2024 №7074-ООЕ, додаткову угоду №7074-ООЕ/1 до Договору про надання юридичних послуг № 7074-ООЕ від 22.01.2024, договір про надання правової допомоги № 621-ОЕМ-РП від 30.12.2025, звіт про надання правничої допомоги №28-ОЕМ за договором про надання правничої допомоги № 621-ОЕМ-РП від 30.12.2025. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 цього Кодексу). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує те, що публічний інтерес до справи відсутній; справа належить до категорії незначної складності; має невелику ціну позову; справу розглянуто у порядку спрощеного провадження; правові позиції у цій категорії справ усталені; враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката, та становлять надмірний тягар для відповідача суд дійшов висновку про зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з 6 000 грн. до 5 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial