Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В лютому 2026 року Товариство з обмеженої відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 08.01.2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1494-7830. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 19000,00 грн, строком на 300 днів, базовий період 14 днів, з стандартною процентною ставкою у розмірі 0,90 % за 1 один день користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 20% від суми кредиту. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути у розмірі 79153,52 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 19000,00 грн, заборгованість за процентами 51414,00 грн, заборгованість за комісією 569,52 грн, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 8170,00 грн. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача 79153,52 грн. заборгованості, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. Відповідач відзиву до суду не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача, разом з поданням позовної заяви подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Чемеровецького районного суду від 13.02.2026 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, зобов`язано АТ КБ «Приват Банк» надати суду виписку по картковому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] 20.03.2026 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 08.01.2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про надання кредиту № 1494-7830 (далі - Договір). Договір підписано електронним підписом позичальника [NUMBER] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить розділ 13 Договору «Реквізити сторін». Згідно п. 4.1. Договору загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим Договором становить 19000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту 08.01.2025. Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.2. Договору). Відповідно до п. 4.3. Договору Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту). Тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована. Згідно п. 4.6. Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за процентною ставкою 1,00%. Комісія за видачу кредиту становить 20,00% від суми виданого кредиту (п. 4.7. Договору). Згідно п. 4.9. Договору строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 03.11.2025 року. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 5835,45%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору складає 72922,37 грн (п.п. 4.10., 4.11. Договору) (а.с. 11-21). Відповідно до квитанції LIQPAY № 2577902751 «Укр Кредит Фінанс» перерахувало 19000,00 грн. 08.01.2025 року о 18:16 на карту [NUMBER] *91. Призначення платежу: видача за кредитних коштів за договором №1494-7830 (а.с. 38). Повідомленням АТ КБ «Приват Банк» від 22.02.2026 року та випискою по банківській карті № [NUMBER] за період з 08.01.2025 по 15.01.2025 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну карту № [NUMBER] , на яку 08.01.2025 року зараховано 19000,00 грн, призначення платежу «UKR KREDIT FINA Viplata zaima Creditkasa» (а.с. 61-62). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Суд встановив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено договір про надання кредиту №1494-7830 від 08.01.2025 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кошти в сумі 19000,00 грн. строком на 300 днів, а останній зобов`язувався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, комісію, розмір яких визначений договором. 08.01.2025 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів в сумі 19000,00 грн. у ТОВ «Укр Кредит Фінанс» суд вважає доведеним, крім цього зазначена обставина не заперечується відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, заборгованість складається із основного боргу 19000,00 грн, процентів 51414,00 грн, процентів нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України 8170,00 грн, комісії 569,52 грн, а всього 79153,52 грн. Суд не погоджується з вказаним розрахунком заборгованості виходячи з наступного. Щодо нарахування та стягнення з відповідача заборгованості по комісії за надання кредиту, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Частинами першою, другою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору. Закон України «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом. Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Із матеріалів справи слідує, що умовами договору про надання кредиту, передбачено стягнення комісії за видачу кредит в розмірі 3800,00 грн. Однак, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 3800,00 грн. не може бути стягнута з відповідача на користь позивача. За таких обставин суд, реалізуючи свій процесуальний обов`язок, вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Так, у період з 08.01.2025 року по 21.01.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими процентами становить 2394 грн (19000,00х0,9%х14 днів). У період з 22.01.2025 року по 28.01.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими процентами становить 1330,00 грн (19000,00х1%х7 днів). 28.01.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 5339,24 грн, з яких: 3724 грн слід віднести у погашення заборгованості по відсотках, а решту 1615,24 грн у погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, станом на 29.01.2025 року загальний розмір заборгованості становить 17384,76 грн. та складається із: тіла кредиту 17384,76 грн (19000,00 грн 1615,24 грн), процентів 0,00 грн. В подальшому,враховуючи здійсненні відповідачем платежі, які віднесені в погашення заборгованості по процентах, тіло кредиту не змінювалося, а тому в період з 29.01.2025 року по 04.02.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими процентами становить 1095,24 грн (17384,76х0,9%х7днів). 04.02.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 4142,24 грн, з яких: 1095,24 грн слід віднести у погашення заборгованості по відсотках, а решту 3047,00 грн - у погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, станом на 05.02.2025 року загальний розмір заборгованості становить 14337,74 грн. та складається із: тіла кредиту 14337,76 грн (17384,76 грн 3047,00 грн), відсотків 0,00 грн. У період з 05.02.2025 року по 18.02.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими процентами становить 1806,56 грн (14337,76х0,9%х14днів). У період з 19.02.2025 року по 03.11.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими процентами становить 36991,42 грн. (14337,76х1%х258днів). Таким чином, станом на 03.11.2025 року загальний розмір заборгованості становить 53135,72 грн. та складається із: тіла кредиту 14337,74 грн, процентів 38797,98 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 8170,00 грн, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно яких: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України). Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нарахований штраф підлягає списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для його стягнення з відповідача. За таких обставин, позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 53135,72 грн, яка складається із: тіла кредиту - 14337,74 грн, процентів - 38797,98 грн. Розподіл судових витрат. При розподілі судових витрат по сплату судового збору, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 79153,52 грн. та задоволено на суму 53135,72 грн, тобто на 67,13 % (53135,72х100:79153,52). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1787,27 грн. (2662,40х67,13%).

Outcome: partial