Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 24.11.2025 представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (скорочене найменування ТОВ «ФК «Кредит-капітал») Усенко М.І., звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 03.09.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено Заяву-договір № 010/0027/82/0362855 про надання споживчого кредиту на власні потреби у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно даного договору відповідачу було встановлено поточний кредитний ліміт на дату укладення договору у розмірі 15000,00 гривень шляхом перерахування на її поточний рахунок відкритий у банку з можливістю його збільшення до 300000,0 гривень. У відповідності до змісту кредитного договору та умов Паспорту споживчого кредиту, кредитування здійснювалось на наступних умовах: строк кредитування - 48 місяців; цільове призначення кредиту - споживчі цілі; розмір процентної ставки за користуванням кредитом - 42% річних. АТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений у кредитному договорі, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує належним чином. В подальшому, 13.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та позивачем укладено Договір факторингу № 114-/2-56, згідно умов якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/0027/82/0362855 від 03.09.2018 року перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Загальний розмір заборгованості за цим кредитним договором становить 20452,42 гривень, з яких: 16390,73 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 4061,69 гривень - заборгованість за відсотками. Вимогами позову представник позивача просить стягнути із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-капітал» суми заборгованості за Договором № 010/0027/82/0362855 в розмірі 20452,42 грн, судові витрати в розмірі 2422,40 грн та 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивача Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, згідно з наявним в матеріалах позовної заяви клопотанням просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, відносно заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі, заперечила щодо витрат на правничу допомогу та просила їх зменшити. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-капітал» підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, 03.09.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено Заяву-Договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна карта» № 010/0027/82/0362855, відповідно до якого банк відкриває поточний рахунок в гривні. Умовами угоди передбачена сума кредиту (поточного ліміту на дату підписання заяви) 15000,0 гривень з можливістю його збільшення, процентна ставка 42% річних, тип фіксована, строк кредиту 48 місяців. Згідно Заяви-Договору кредит в АТ «Райффайзен Банк Аваль» [PERSON] оформила з метою власних потреб. Спосіб видачі кредитних коштів визначено у виді переказу коштів на рахунок, відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» Також, відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» та заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», підписавши які, відповідач погодилася на приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів, містив всі обов`язкові умови, зокрема, щодо суми кредиту, строку кредитування, сплати відсотків, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, а також порядок повернення кредиту. Вбачається із виписки про рух коштів по рахунку, що за період з 03.09.2018 року по 15.12.2022 року [PERSON] активно користувалася кредитними коштами, вносила кошти на погашення тіла та відсотків шляхом автоматичного списання, проте не виконала взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором у визначені договором терміни Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 15.12.2022 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 010/0027/82/0362855 від 03.09.2018 року становить 20452,42 гривень, з яких: 16390,73 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 4061,69 гривень - заборгованість за відсотками. 13.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-56, згідно умов якого АТ «Райффайзен Банк» відступило право вимоги за кредитним договором № 010/0027/82/0362855 від 03.09.2018 року на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а відповідно ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до відповідача Відповідно до Витягу з додатку до договору факторингу від 13.12.2022 року за кредитним договором № 010/0027/82/0362855 від 03.09.2018 року, станом на 13.12.2022 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 20452,42 гривень, з яких: 16390,73 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 4061,69 гривень - заборгованість за відсотками. Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконувала неналежним чином, внаслідок цього станом на дату подання позову утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 20452,42 грн і складається з: суми основного боргу 16390,73 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 4061,69 гривень - заборгованість за відсотками. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить 16390,73 грн за договором № 010/0027/82/0362855 від 03.09.2018. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитних договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнананою з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилася, підписавши кредитні документи електронним підписом одноразовим ідентифікатором, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «ФК «Кредит-капітал» щодо стягнення відсотків за договором № 010/0027/82/0362855 від 03.09.2018 в розмірі 4061,69 грн підлягає задоволенню. Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» прав первісного кредитора АТ «Райффайзент Банк» у кредитному зобов`язанні, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 01.07.2025, акт надання послуг №1286 від 10.11.2025 на суму 8000,00 грн . Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved