Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернувся до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до відповідача [PERSON] з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором №2020013357 від 11.08.2018 року у загальному розмірі 12654,05 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.08.2018 року між АТ «ОТП БАНК» (первісним кредитором) як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником було укладено Кредитний договір №2022020013357, відповідно до умов якого позичальнику було надано споживчий кредит, а позичальник зобов`язався повернути надані кошти та сплатити проценти за користування кредитом. 20.08.2021 року на підставі договору факторингу №20/08/21, первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» відступив право вимоги за цим кредитним договором на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». Про зміну кредитора та порядок погашення заборгованості позичальника було повідомлено. Через неналежне виконання своїх договірних зобов`язань з боку позичальника, що призвело до виникнення заборгованості, позивач як кредитор, який набув право вимоги за кредитним договором, звернувся з позовом про примусове стягнення суми заборгованості. Рух справи Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.01.2026 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлений поро час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, клопотань чи заяв до суду не подавав. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву та додаткові пояснення у справі, в яких зазначив про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, звернув увагу суду про наявність виконавчого документу, за яким відкривалось виконавче провадження щодо стягнення заявленої суми заборгованості за заявою первісного кредитора АТ «ОТП Банк», просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Встановлені судом фактичні обставини по справі та правовідносини сторін 11 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником було укладено Кредитний договір №2020013357, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: Розмір, валюта та цільове використання кредиту 18999,00 грн на придбання товару; Дата остаточного повернення кредиту 11 серпня 2020 року; Строк, на який надається кредит - визначено Графіком платежів; Передоплата позичальника 1000,00 грн (розмір власного платежу (фінансової участі) позичальника (п.1.1 Договору). До зазначеного Кредитного договору сторонами укладено Додаток 1 (Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту), Паспорт споживчого кредиту, Анкета-заява на отримання кредиту, які підписані позичальником власноруч. За матеріалами справи встановлено, що обумовлена сума кредиту була перерахована на користь продавця за придбання товару, отже з боку кредитодавця виконані договірні умови. 20 серпня 2021 року на підставі Договору факторингу №20/08/21 АТ «ОТП БАНК» відступило за плату своє право вимоги за зазначеним кредитним договором на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС». Разом з тим, судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем 16.01.2020р. вчинено виконавчий напис №810, відповідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] за Договором №2020013357 від 11.08.2018р. на користь стягувача АТ «ОТП БАНК» суму заборгованості за зазначеним Договором у розмірі 12635,85 гривень. Зазначений виконавчий напис було пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича, який постановою від 06.03.2020р. відкрив виконавче провадження №61490562. За зазначеним виконавчим провадженням проводилися виконавчі дії та постановою від 31.08.2021р. виконавчий документ виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Башарського І.В. повернуто стягувачу. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Разом з тим, за визначенням ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», «виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 3 вищенаведеного Закону визначено рішення, що підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону на підставі таких виконавчих документів:1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази;2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 3-1) спеціальної виписки з Реєстру аграрних нот, що генерується за допомогою програмно-технічних засобів Реєстру аграрних нот виключно для звернення стягнення за аграрною нотою; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів, рішень (актів) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень; 10) рішень Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю або Аудиторської палати України, які законом визнані виконавчими документами; 11) рішень Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про застосування заходів реагування у вигляді штрафу. Отже, зазначеною нормою врегульовано порядок примусового виконання за виконавчими документами, серед іншого, виконавчі написи нотаріусів за правовою суттю є виконавчими документами та мають однакову юридичну силу для примусового виконання відповідними органами примусового виконання. Зважаючи на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що на момент розгляду справи існує виконавчий документ з примусового виконання грошового зобов`язання по сплаті боргу, який виник з однієї правової підставі Кредитного договору №2020013357 від 13.08.2018р. Доказів про скасування, не чинність або недійсність зазначеного виконавчого документу судом не встановлено. За таких обставин, позовні вимоги є безпідставними, оскільки при задоволенні позовних вимог виникне стан «правової невизначеності» щодо існування подвійного стягнення з боржника. За результатом розгляду цивільної справи суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне: подання необґрунтованого позову до сторони може, за певних обставин, свідчити про зловживання цивільним правом та процесуальними правами з боку позивача, що відповідно є наслідком застосування заходів реагування судом. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed