Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

у грудні 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3402 грн. 87 коп. та судових витрат. Обґрунтовано позов тим, що 28.11.2019 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2027567193. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає позичальнику споживчий Кредит, а позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 3402 грн. 87 коп. Згідно Договору факторингу новим кредитором стало ТОВ «Цикл Фінанс», у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 28 листопада 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2027567193 продукт. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідно до умов Кредитного договору, цільове призначення Кредиту: на споживчі потреби. Згідно п. 3 Кредитного договору, кредитний ліміт 3038 грн. Строк кредитування 9 місяців. Відповідно до п. 4 Кредитного договору, процентна ставка за користування Кредитом 0,01%, комісія (за управління кредитом) 3% від суми боргу. 11 грудня 2020 року між АТ «Отп Банк»» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу № 11/2/20, відповідно до якого АТ «Отп Банк» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2027567193 від 28.11.2019. Відповідно до витягу із Реєстру боржників до договору факторингу « 11/2/20 від 11 грудня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 2027567193 від 28.11.2019 на загальну суму 3402 грн. 87 коп. 11 грудня 2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» було укладено Договір факторингу № 437/ФК-20, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» відступило на користь ТОВ « Укрфінанс груп» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2027567193 від 28.11.2019. Відповідно до витягу із Реєстру боржників до договору факторингу № 437/ФК-20 від 11 грудня 2020 року ТОВ «Укрфінанс груп» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 2027567193 від 28.11.2019 на загальну суму 3402 грн. 87 коп. 12 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 12/4/21, відповідно до якого «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» відступило на користь ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2027567193 від 28.11.2019. Відповідно до витягу із Реєстру боржників до договору факторингу № 12/4/21 від 12 квітня 2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 2027567193 від 28.11.2019 на загальну суму 3402 грн. 87 коп., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту 3038 грн., заборгованість по відсотках 0,31 грн.. заборгованість по комісії 364 грн. 56 коп. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. АТ «Отп Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу право користуватися кредитними коштами. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надала. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не повернула фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти, що свідчить про порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також, у зв`язку з наявністю підстав для задоволення позову, позивачу мають бути відшкодовані понесені у справі судові витрати на правничу допомогу. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту третього частини другої статті 141 ЦПК судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року, укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С.А., акт № 2027567193 від 14 листопада 2025 року на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, відповідно до яких загальна вартість послуг за послуги з надання правової допомоги становить 3000 грн. За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: approved