Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

ТОВ «Фінпром маркет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 71515127 від 22.03.2025 в розмірі 10 788,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.03.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредит» та [PERSON] уклали договір позики № 71515127 в електронній формі шляхом накладення електронного підпису з одноразовим електронним ідентифікатором. На підставі платіжної інструкції відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 9 000,00 грн, строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0.5 % в день. У п. 5.2 договору визначено, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) йому зрозумілі.19.04.2025 за ініціативою позичальника сторонни уклали додаткову угоду №14741274 до договору №71515127, за умовами якої сторонни домовились продовжити строк кредитування на 29 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 59 днів, тобто до 19.05.2025, та змінилась процентна ставка з 0.5 % на 1 % в день. Додаткова угода підписана електронним підписом. 13.06.2025 за ініціативою позичальника сторонни уклали додаткову угоду № 15148752 до договору № 71515127, за умовами якої сторонни домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 13 485,00 грн. на 120 днів та визначити графік погашення заборгованості. Додаткова угода підписана електронним підписом. В свою чергу відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. 16.10.2025 згідно з умовами договору факторингу №16/10/25 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредит» відступило право вимоги за договором позики № 71515127 від 22.03.2025 на користь ТОВ «Фінпром маркет», яке набуло право вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру прав вимог від 16.10.2025 до договору факторингу № 16/10/25-02 від 16.10.2025 ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10 788,00 грн, з яких: 2 303,00 грн за основною сумою боргу, 2 655,00 грн за відсотками, 1 350,00 грн за комісією, 4 480,00 грн за відсотками, нарахованими за понадстрокове користування. Позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, оскільки станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з договором позики № 71515127 від 22.03.2025. Ухвалою суду від 28.01.2026 справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов таких висновків. 22.03.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредит» та [PERSON] уклали договір позики № 71515127 в електронній формі шляхом накладення електронного підпису з одноразовим електронним ідентифікатором. На підставі платіжної інструкції відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 9 000,00 грн, строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0.5 % в день. У п. 5.2 договору визначено, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) йому зрозумілі. Відповідно додаткової угоди від 19.04.2025 за ініціативою позичальника сторони уклали додаткову угоду № 14741274 до договору № 71515127, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 29 днів, внаслідок чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 59 днів, тобто до 19.05.2025, та змінилась процентна ставка з 0.5% на 1% в день. Додаткова угода підписана електронним підписом. Відповідно до умов додаткової угоди 13.06.2025 за ініціативою позичальника сторони уклали додаткову угоду № 15148752 до договору №71515127, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 13 485,00 грн. на 120 днів та визначити графік погашення заборгованості. Додаткова угода підписана електронним підписом. Пунктом 12 вказаного договору передбачено, що договір позики укладено в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до платіжної інструкції 933ce573-199a-4101-8cd0-ee6febc2fea6 від 22.03.2025, 22.03.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредит» перерахувало кредитні кошти через ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» на картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 9000,00 грн., отримувачем зазначено [PERSON] . Згідно з інформацією, наданою АТ "Універсал Банк", на ім`я [PERSON] банк емітував платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до виписки за банківським рахунком, відкритим до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] , 22.03.2025 о 09:33:09 здійснено зарахування 9000,00 грн від FUIB MoneyTransfer. 16.10.2025 згідно з умовами договору факторингу № 16/10/25 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредит» відступило право вимоги за договором позики № 71515127 від 22.03.2025 на користь ТОВ «Фінпром маркет», яке набуло право вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру прав вимог від 16.10.2025 до договору факторингу № 16/10/25-02 від 16.10.2025 ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10 788,00 грн, з яких: 2 303,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2 655,00 грн заборгованість за відсотками, 1 350,00 грн заборгованість за комісією, 4 480,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими за понадстрокове користування. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 71515127 від 22.03.2025, оскільки станом на день пред`явлення позову до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за цим договором позики. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором позики банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст. ст. 526, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`зок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 2303,00 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом, нарахованими в межах строку кредитування в сумі 2 655,00 грн та заборгованості за комісією, пов`язаною з наданням кредиту, в розмірі 1 350,00 грн, є обґрунтованими. Щодо правомірності нарахування відсотків в сумі 4 480,00 грн за понадстрокове користування кредитом, суд зазначає наступне. За змістом ст. 1048 ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після спливу визначеного договором строку надання позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі №300/438/18. В постановах Великої Палати Верховного Суду неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналіз зазначених норм ЦК України дає підстави зробити висновок, що у разі прострочення позичальником у період з 24 лютого 2022 року по цей час (оскільки дія воєнного стану не припинена), позичальник звільняється від сплати любих платежів (перелік таких платежів не є вичерпним) за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором та такі нараховані платежі підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин, суд дійшов висновку, що нарахування відсотків в сумі 4 480,00 грн за понадстрокове користування кредитом є мірою відповідальності після закінчення строку надання кредиту та застосовується у випадку прострочення позичальника, а тому к в силу закону відповідач звільнений від сплати таких платежів, які у випадку нарахування підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2 303,00 грн, за відсотками за користування кредитом в сумі 2 655,00 грн та комісії в сумі 1 350,00 грн, що разом складає 6 308,00 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з необґрунтованістю нарахування відсотків, як міри відповідальності, за користування кредитом після закінчення строку надання кредиту. Щодо заявлених витрат на правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано: договір про надання правової допомоги № 25-08/ФП від 25.08.2025, укладений ТОВ «Фінпром маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з акта № 5ФП від 21.10.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги на суму 4 500,00 грн, де вказані наступні надані послуги: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів / доказів по малозначних справах для формування позовної заяви (500,00 грн); підготовка / складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для клієнта спосіб в електронній або письмовій формі (4000,00 грн). Враховуючи незначну складність справи, ціну позову, перелік послуг, наданих адвокатом, при цьому розгляд справи відбувся без участі представника позивача в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є завищеним, а співрозмірний та розумний розмір вират позивача на професійну правничу допомогу становить 3000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у звязку з частковим задосоленням позовних вимог судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial