Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

у грудні 2025 року представник позивача звернувся до Саратського районного суду Одеської області з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за кредитним договором № 1497-0896 від 13 січня 2025 року у розмірі 55868,68 гривень, а також судові витрати у розмірі 2422,40 гривень. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 13 січня 2025 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1497-0896, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач була попередньо ознайомлена. Зазначений кредитний договір між сторонами був укладений у відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ "Про споживче кредитування" у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор A0527 для підписання кредитного договору 1497-0896 від 13 січня 2025 року, ознайомлено з Правилами надання споживчих кредитів та інших супутніх документів, котрі в подальшому були нею підписані. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 20000,00 гривень; строк кредитування 365 днів; базовий період 30 днів; комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,00 % в день; промо-ставка 0,80 % в день; стандартна % ставка, яка застосовується у вигляді: 1,00% за кожен день користування Кредитом, протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору; та 0,75% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Також, Додатковою угодою №1 від 15 лютого 2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1497-0896 від 13 січня 2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2600,00 гривень. ТОВ "Укр Кредит Фінанс" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті: 13 січня 2025 року у розмірі 20000,00 гривень та 15 лютого 2025 року у розмірі 2600,00 гривень. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на станом на 22 жовтня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 55868,68 гривень, а саме: заборгованість за кредитом 16352,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами 31078,28 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК 8438,40 гривень. Автоматизованою системою документообігу суду, головуючою суддею у справі визначено суддю Саратського районного суду Одеської області Рязанову К.Ю. Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 27 січня 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. 29 січня 2026 року від відповідача [PERSON] , через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву, який вмотивований тим, що відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору. Разом з тим, відповідач не погоджується з розміром заборгованості, заявленим позивачем, з огляду на наступне: по-перше, сума, заявлена до стягнення, є явно завищеною та неспівмірною. Фактична сума отриманого нею кредиту становила не більше 25 000 грн, тоді як більша частина заявленої до стягнення суми складається з процентів та нарахувань, які суттєво перевищують тіло кредиту та є несправедливими; по-друге, відповідач перебуває за межами України та перебуває у складному фінансовому становищі. У зв`язку з цим вона неодноразово зверталася до позивача з проханням про реструктуризацію заборгованості та надання їй можливості сплачувати хоча б невелику суму один раз на місяць, проте позивач відмовив у наданні такої можливості, повідомивши, що реструктуризація не передбачена та що необхідно сплатити всю суму одразу; по-третє, на думку відповідача, позивач не здійснив належного досудового врегулювання спору. Після відмови у реструктуризації подальша конструктивна комунікація була припинена, письмових досудових вимог про погашення заборгованості відповідач не отримувала; по-четверте, відповідач зазначає, що представники позивача здійснювали телефонні дзвінки її близьким особам, номери телефонів яких остання не надавала та не зазначала при укладенні кредитного договору, що свідчить про недобросовісну поведінку кредитора; у підсумку відповідач вважає, що нарахування значних процентів за відсутності діалогу та за умови її важкого фінансового становища свідчить про можливе зловживання правом з боку позивача. З урахуванням вищезазначеного відповідач просить суд: критично оцінити розрахунок заборгованості, наданий ТОВ «Укр Кредит Фінанс»; зменшити розмір нарахованих відсотків та інших платежів як неспівмірних сумі фактично отриманого кредиту; у разі задоволення позову обмежити суму стягнення розміром тіла кредиту, що не перевищує 25000 гривень, або мінімальними процентами; розглянути справу без моєї особистої участі, у зв`язку з моїм перебуванням за межами України. 05 лютого 2026 року, від представника позивача Мосійчук Альони Ігорівни, через систему «Електронний суд», надійшло клопотання про долучення доказів у вигляді довідки про перерахування коштів ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», в якій міститься інформація щодо перерахування коштів за Кредитним договором № 1497-0896 від 13 січня 2025 року. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився. Разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду до суду не з`явилася, у поданому суду відзиві від 29 січня 2026 року просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 13 січня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] , укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1497-0896, відповідно до умов якого остання отримала 20000 грн строком до 12 січня 2026 року, базовий період складає до 11 лютого 2025 року. Відповідно до пункту 10.1. позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п.10.2, 10.3 цього Договору, користується програмами лояльності Кредитодавця та сплачує проценти (відсотки) за користування Кредитом з урахуванням наступного: Промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить 0.80% (нуль цілих, вісімдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом протягом перших 30 (тридцять ) календарних днів першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця. Позичальнику протягом вказаної у цьому абзаці кількості календарних днів першого Базового періоду надана можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Промо-ставкою. Якщо Позичальнику протягом певного періоду була надана можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Промо-ставкою, з наступного для після завершення вказаного періоду проценти за користування Кредитом нараховуються Позичальнику до сплати за Пільговою процентною ставкою (якщо Позичальник згідно пунктів 10.1 та 10.2 цього Договору має можливість сплати процентів за користування Кредитом за Пільговою процентною ставкою), та/або за Зниженою процентною ставкою (якщо Позичальник згідно пунктів 10.1 та 10.3 цього Договору має можливість сплати процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою). Знижена процентна ставка становить 1.00 % (одна ціла, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом до 180 (сто вісімдесятого) дня користування Кредитом (включно), яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом за умови своєчасного і належного виконання Позичальником умов Договору щодо оплати Кредиту та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором A0527. Відповідно до п. 4.4, 4.6, 4.9 вказаного договору перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, у дату погашення вказаної заборгованості період поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 86750,00 грн і включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом (п.4.15 договору). 13 січня 2025 року позичальником було підписано правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту і таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1497-0896. 15 лютого 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1497-0896, відповідно до якої товариство зобов`язалося надати позичальнику в кредит додаткові грошові кошти в розмірі 2600 грн, у зв`язку з чим остання зобов`язалася повернути кредитодавцю 20440,00 грн, яка складається з суми кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих позичальнику в кредит на підставі цієї додаткової угоди. Додаткову угоду підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А5599. Згідно з п. 3 зазначеної додаткової угоди на дату укладення цієї додаткової угоди сума неповернутого кредиту та несплачені проценти вносяться до графіку платежів за договором (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки відповідно до методики Національного банку України), що є додатком до цієї додаткової угоди. Після укладення цієї додаткової угоди позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів за договором, що є додатком до цієї додаткової угоди. Після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування за договором. У зв`язку із зазначеним після укладення цієї додаткової угоди та отримання позичальником додаткових грошових коштів у кредит: сума неповернутого кредиту становить 20440,00 грн, кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 365 календарних днів; орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування 247014 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування 86886,96 грн. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості наданого кредиту є репрезентативними та базуються на вказаних у договорі умовах кредитування з урахуванням умов цієї додаткової угоди і на припущенні, що договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки належним чином на умовах та в строки, визначені в договорі з урахуванням умов цієї додаткової угоди. Орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту обчислені на основі припущення, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з графіком платежів за договором, що є додатком до цієї додаткової угоди, та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься за стандартною процентною ставкою. Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1497-0896 від 13 січня 2025 року видача коштів за зазначеним кредитним договором здійснювалась за допомогою системи LiqPay: Платіж 2580903471 та 1559122101, № платіжної карти [NUMBER] , призначення платежу - видача кредитних коштів за договором № 1497-0896 від 13 січня 2025 року, сума 22600,00 гривень. 15 лютого 2025 року позичальником було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1497-0896, з якої вбачається, що сума кредиту становить 20440,00 грн, проценти за користування кредитом 65453,02 грн. Задовольняючи позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати заборгованості за кредитом у строк, передбачений договором та додатковою угодою до нього. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. У частині 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054, ст. 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії від 13 січня 2025 року № 1497-0896 та додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії від 15 лютого 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] укладені в електронній формі та підписані позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором у розумінні вимог Закону України «Про електронну комерцію». Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію». З огляду на положення ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, 6, абз. 1, 2 ч. 8, ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. У постанові Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі №910/3105/21 зроблено висновок, що використання електронного підпису, який відповідає вимогам до кваліфікованого електронного підпису, дозволяє забезпечити електронну ідентифікацію підписувача і гарантує цілісність підписаних даних, а також має презумпцію відповідності особистому підпису (ст. 14, 18, 23 Закону України «Про електронні довірчі послуги»). Висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора зроблено також і в постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №623/2936/19. У даній справ відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору та додаткової угоди до нього, але заперечує проти нарахування таких відсотків за користування нею кредитними коштами. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення. Отож, відповідачем на противагу вказаного у відзиві не додано у якості доказу контррозрахунку, нарахованих позивачем відсотків та будь-яких доказів на підтвердження часткового виконання договору від 13 січня 2025 року № 1497-0896. У постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставинам не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17. У постанові від 03.07.2025 у справі №219/10735/2013 Верховний Суд зауважив, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Суд вважає, що надані позивачем докази в їх сукупності є переконливими для висновку про наявність між сторонами зобов`язання за кредитним договором та стягнення заборгованості за цим договором і додатковою угодою до нього, оскільки відповідач таких доказів не спростував і не надав доказів на підтвердження того, що кошти не зараховувалися на її картковий рахунок. Що стосується доводів завищених нарахованих відсотків, то суд дійшов наступного висновку. Умовами договору про відкриття кредитної лінії від 13 січня 2025 року № 1497-0896 і додаткової угоди до нього від 15 лютого 2025 року № 1497-0896 передбачені наступні процентні ставки: Промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить 0.80% (нуль цілих, вісімдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом протягом перших 30 (тридцять ) календарних днів першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця. Позичальнику протягом вказаної у цьому абзаці кількості календарних днів першого Базового періоду надана можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Промо-ставкою. Якщо Позичальнику протягом певного періоду була надана можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Промо-ставкою, з наступного для після завершення вказаного періоду проценти за користування Кредитом нараховуються Позичальнику до сплати за Пільговою процентною ставкою (якщо Позичальник згідно пунктів 10.1 та 10.2 цього Договору має можливість сплати процентів за користування Кредитом за Пільговою процентною ставкою), та/або за Зниженою процентною ставкою (якщо Позичальник згідно пунктів 10.1 та 10.3 цього Договору має можливість сплати процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою). Знижена процентна ставка становить 1.00 % (одна ціла, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом до 180 (сто вісімдесятого) дня користування Кредитом (включно), яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом за умови своєчасного і належного виконання Позичальником умов Договору щодо оплати Кредиту та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Зокрема, пунктом 5 Закону №3498-ІХ від 22.11.2023 статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частинами 5, 6, відповідно до яких максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Національний банк України має право встановлювати додаткові вимоги до складових розрахунку денної процентної ставки з метою уникнення недобросовісних практик розрахунку денної процентної ставки. Також Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%». У рішенні від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України роз`яснив порядок набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема зазначається, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, єдиний орган конституційної юрисдикції фактично передбачив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення. Отже, залежно від порядку набрання чинності нормативно-правового акта, може бути застосовано декілька способів його дії в часі. Зокрема, як зазначено в пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Перша форма застосовується в разі, якщо нормативно-правовий акт прийнято на момент виникнення правовідносин та він залишається чинним на час, коли правовідношення припинило своє існування. У випадку, якщо в новоприйнятому нормативно-правовому акті визначено особливий порядок набрання ним чинності, у тому числі визначено перехідний період, під час якого залишаються чинними окремі норми скасованого ним нормативно-правового акта, застосовується ультраактивна форма. Згідно з п. 2 - 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону№3498-ІХ від 22.11.2023 дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Банкам протягом: 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону щодо забезпечення можливості проведення Національним банком України інспекційних перевірок та надання йому інформації шляхом віддаленого доступу з використанням інформаційно-комунікаційних технологій; 90 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи, не зазначені в абзаці другому цього пункту, у відповідність з вимогами цього Закону. Надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Отже, вказаними пунктами було визначено порядок дії новоприйнятих норм, як до кредитних договорів, укладених до набрання ними чинності, так і до кредитних договорів, укладених після набрання ними чинності. Таким чином, надавачі фінансових послуг, у тому числі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зобов`язані були протягом 30 днів починаючи з дня набрання Законом №3498-ІХ чинності, тобто з 24.12.2023, привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Кредитний договір між сторонами було укладено 13 січня 2025 року, а додаткову угоду до нього 15 лютого 2025 року. Згідно зі ст. 204, ч. 2 ст. 215 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно зі ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. За таких обставин підлягає перерахуванню розмір нарахованих позивачем процентів за користування відповідачем кредитними коштами з урахуванням указаних вище приписів, виходячи з максимального розміру денної процентної ставки: за період з 13 січня 2025 року по 11 лютого 2025 року: 20000,00 грн х 0,80% х 30 днів = 4800,00 грн; з 12 лютого 2025 року по 13 серпня 2025 року: 22600,00 грн х 1% х 183 днів = 41358,00 грн; з 14 серпня 2025 року по 21 жовтня 2025 року: 22600,00 грн х 0,74% х 69 днів = 11 539,56 грн. Загальна сума відсотків за період з 13 січня 2025 року по 21 жовтня 2025 року становить 57697,56 грн. У той же час, з матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] , вже неодноразово користувалась послугами кредитування і завжди добросовісно виконувала договірні умови, кредитодавцем було прийнято рішення про застосування до позичальника часткового списання заборгованості, у зв`язку з чим позивач просив стягнути лише частину заборгованості в сумі 55868,68 гривень, а саме: заборгованість за кредитом 16352,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами 31078,28 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК 8438,40 гривень. У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 зазначено, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. У постанові Верховного Суду від 04 листопада 2025 року у справі №916/2740/21 зроблено висновок про те, що на відміну від розміру процентів за «користування кредитом», розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом. Суд звертає увагу, що в даному випадку відсотки були нараховані не на підставі ст. 625 ЦК України, як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, а на підставі кредитного договору, тобто вони є платою боржника за користування кредитом, а тому їх розмір зменшенню судом не підлягає. Доводи зазначені відповідачем у відзиві на позов про те, що відсотки за користування кредитом нараховані непропорційно отриманим коштам в кредит, не знайшли свого відображення. Аргументи відповідача про необхідність зменшення відсотків за користування кредитом, вважаючи їх нарахованими в завищеному розмірі, також є необґрунтованими. З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволено, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved