Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Представник Шишка Ю.О., в інтересах ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 14.07.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 30549-07/2025. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит в розмірі 20 000,00 грн, на його рахунок № [NUMBER] хх-хххх-5799, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та умовах, визначені цим Договором. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] , кредит відповідно до умов укладеного кредитним договором. В той же час відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 04.12.2025 утворилась заборгованість у розмірі 53 600,00 грн, з яких заборгованість за простроченим кредитом - 20 000,00 грн; прострочена заборгованість за простроченими відсотками - 21 600,00 грн; заборгованість за простроченою комісією; заборгованість за штрафом - 10 000,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 30549-07/2025 від 14.07.2025 р., в розмірі 53 600,00 грн, та судовий збір. Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження В судове засідання представник ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку до часткового задоволення позову з наступних підстав. Згідно з ч.ч.1.2 ст.205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до положень ч. ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 14.07.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 30549-07/2025. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит в розмірі 20 000,00 грн, строком на 120 днів, процентна ставка становить 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом. Комісія за видачу кредиту в сумі 2 000 грн, що складає 10,00 % від суми кредиту.( п.п.1.1,1.2,1.4 Договору). Кредит надано відповідачу на картковий рахунок № [NUMBER] хх-хххх-5799. Вказане підтверджується листом Сервіс Онлайн Платежів вих. № 3426_251216153717 від 16.12.2025, номер транзакції в системі iPay.ua 802457776. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором у відповідача станом на 04.12.2025 утворилась заборгованість у розмірі 53 600,00 грн, з яких заборгованість за простроченим кредитом - 20 000,00 грн; прострочена заборгованість за простроченими відсотками - 21 600,00 грн; заборгованість за простроченою комісією 2000 грн.; заборгованість за штрафом - 10 000,00 грн. Отже, судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме у встановлений договором термін не повернув тіло кредиту, відсотки за його користування, комісію та штраф. Щодо нарахування вимоги позивача про стягнення штрафу, суд зазначає наступне. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позики, так і на час розгляду цієї справи. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, штраф йому не може бути нарахований у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Із врахуванням указаних обставин справи, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а також сталу судову практику із розгляду однотипних правовідносин, вважає, що поданий ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до [PERSON] , позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 30549-07/2025 від 14.07.2025 у сумі 43 600,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20 000,00 грн., заборгованості за процентами в розмірі 21 600,00 грн, заборгованості за комісією в розмірі 2 000 грн. Щодо компенсації позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, яка була заявлена ним в сумі 8 500,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до положень ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, підлягають розподілу між сторонами за умови їх документального підтвердження. Для вирішення питання, про розподіл витрат на правничу допомогу, сторона повинна надати суду належні та допустимі докази, які підтверджують: факт надання правничої допомоги, обсяг надання послуг, розмір понесених витрат (договір, акти виконаних робіт, платіжні документи, тощо). Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження фактичного надання правничої допомоги та понесення відповідних витрат. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 8 500 грн, є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до [PERSON] ,задоволено частково, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі, 1 970,45 грн., із розрахунку 43600*2422,40/53600. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial