Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 01.11.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 01.11.2024 - 100001960, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 8000 гривень, строком на 140 днів, дата повернення кредиту 20.03.2025 року. У свою чергу, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим, станом на час звернення з позовом, виникла заборгованість у розмірі 23021, 81 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 8000 гривень, по процентам - 10080 гривень, неустойки 4000 гривень, комісії - 941, 81 грн. Натомість, відповідач добровільно відмовляється сплатити суму заборгованості, а тому представник позивача звернувся із позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку. Ухвалою суду від 12.12.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, повідомлялася про час та місце розгляду справи судовою повісткою за місцем реєстрації. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. 01.11.2024 року [PERSON] уклала в електронній формі кредитний договір 01.11.2024 - 100001960, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 8000 гривень шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується паперовою копією цього договору. Згідно з умовами цього договору розмір процентної ставки 1 % в день; комісія за надання кредиту 20 % від суми. Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на визнання відповідачем обставини неповернення кредиту та процентів, враховуючи відомості, що містяться в розрахунку заборгованості, суд встановив обставину неповернення заборгованість по тілу кредиту 8000 гривень, по процентам 10080 гривень. Вимога про стягнення боргу з комісією за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 941, 81 гривень не підлягає задоволенню, оскільки умову про її сплату суд визнає нікчемною з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, наданим у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». В кредитному договорі зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється, зокрема, за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, відновлення забутого паролю, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги. Враховуючи, що до обслуговування кредитної заборгованості не можна включати дії, передбачені ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», а умова договору щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості не диференціює дії, передбачені ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», з іншими діями, суд визнає нікчемною умову кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Щодо неустойки в сумі 4000 гривень, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цим пунктом установлено також, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по тілу кредиту 8000 гривень, по процентам 10080 гривень, всього 18080 гривень. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 18080 грн х 100 / 23021, 81 грн = 78, 53 % (розмір задоволених позовних вимог); 2422,40 грн х 78, 53 % = 1 902, 31 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).

Outcome: approved