Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Представниця позивача Жабченко Т.М. у грудні 2025 року звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 14.02.2019 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2022813336, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідачем не виконані кредитні зобов`язання. 20.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» був укладений договір факторингу № 20/08/21, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2022813336 від 14.02.2019 у розмірі 9628,76 грн, із яких: 7934,41 грн заборгованість по тілу кредиту; 1,43 грн заборгованість по відсотках, 1692,92 грн заборгованість по комісії. Про відступлення права вимоги позивач надіслав відповідачу повідомлення, зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 2022813336 від 14.02.2019 у розмірі 9628,76 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Ухвалою суду від 30.01.2026 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд, а також за клопотанням представниці позивача витребувано докази у справі. Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, але у позовній заяві зазначила, що просить провести розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 14.02.2019 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2022813336, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 14107,81 грн на строк до 14.02.2021 з умовою сплати відсотків протягом пільгового періоду в розмірі 0,01% річних та після закінчення пільгового періоду в розмірі 5% на місяць. Також сторонами був погоджений графік платежів та інші умови кредитування (а.с. 19, 21-23, 26-28). Також АТ «ОТП БАНК» було видано [PERSON] картку за № [NUMBER] строком дії до 11/21 (а.с. 29). Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним вказаного договору. Разом із тим, суд не приймає як складову частину даного кредитного договору паспорт споживчого кредиту, доданий позивачем до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Згідно виписки сформованої АТ «ОТП БАНК» по особовому рахунку [PERSON] за період з 14.02.2019 по 20.08.2021, останній користувався кредитом, частково його погашав заборгованість (а.с. 68-72). 20.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» був укладений договір факторингу № 20/08/21, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2022813336 від 14.02.2019 у розмірі 9628,76 грн, із яких: 7934,41 грн заборгованість по тілу кредиту; 1,43 грн заборгованість по відсотках; 1692,92 грн заборгованість по комісії (а.с. 30-35, 38, 54). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 2022813336, що був укладений 14.02.2019 між [PERSON] та первісним кредитором АТ «ОТП БАНК». Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Всупереч умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, що створило заборгованість розмір якої станом на дату відступлення прав вимоги складає 9628,76 грн, із яких: 7934,41 грн заборгованість по тілу кредиту; 1,43 грн заборгованість по відсотках; 1692,92 грн заборгованість по комісії (а.с. 67-68). Суд частково не погоджується із вказаним розрахунком заборгованості, зокрема щодо нарахування первісним кредитором заборгованості по комісії у розмірі 1692,92 грн, оскільки умовами кредитного договору № 2022813336, укладеного 14.02.2019 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] не передбачено сплати комісії. Відтак, позивач, як правонаступник первісного кредитора, не набув права на стягнення заборгованості за комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками у загальному розмірі 7935,84 грн підлягає задоволенню. Таким чином позовні вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 12). Оскільки позовні вимоги судом задоволені на 82,42%, тому витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 1996,54 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, суд враховує таке. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав: договір надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025 та додаткову угоду до нього за № 2022813336 від 14.11.2025; свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю Гулієвою С.А.; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А. від 14.11.2025; акт № 2022813336 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14.11.2025 на суму 3000 грн (а.с. 10, 36, 37, 49-51, 55). Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 3000 грн. Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Таким чином, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (82,42%), що становить 2472,60грн.

Outcome: partial