Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

У липні 2025 року ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , про стягнення відшкодування шкоди, завданної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.08.2025 цивільну справу за позовом ПрАТ «СК «ВУСО» до [PERSON] , про стягнення відшкодування шкоди, завданної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, передано за підсудністю на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва, в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.12.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 24034510-02-10-01, предметом якого є страхування транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] . 09.02.2025 за участю застрахованого автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] , сталася ДТП з вини водія автомобіля «Skoda Kamiq», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Оскільки ПрАТ «СК «ВУСО» за цією подією виплачено страхове відшкодування в межах ліміту страхового полісу, позивач просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 45 911 грн. 13 коп. У судове засідання представник ПрАТ «СК «ВУСО» не з`явився, у поданій позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, йому був наданий строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 13.12.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 24034510-02-10-01, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб «Audi», д.н.з. [NUMBER] . 09.02.2025 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] , та транспортним засобом «Skoda Kamiq», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до повідомлення про ДТП, складеного учасниками події на підставі ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особою, чиї винні протиправні дії перебувають у безпосередньому причинно - наслідковому зв`язку з настанням ДТП є [PERSON] . Відповідно до рахунку-фактури СТО № 0000095866 від 12.02.2025, акту виконаних робіт № 0000085271 від 31.03.2025, виданого ДП «Ауді Центр Віпос», страхового акту № 24227883-1 від 18.02.2025, вартість ремонту та запчастин автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] , склав 177 300 грн. 00 коп. Платіжним дорученням № 11223 від 18.02.2025 ПрАТ «СК «ВУСО» перерахувало ДП «Ауді Центр Віпос» страхове відшкодування згідно акту № 24227883-1 від 18.02.2025 року у розмірі 177 300 грн. 00 коп. Згідно інформаційної довідки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Інтер-Поліс». Відповідно до листа ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» виплатила ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування в порядку регресу у сумі 131 388 грн. 87 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами другою, п`ятою ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України). Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Інтер-Поліс», яке є страховиком цивільно-правової відповідальності [PERSON] згідно полісу ЕР-220090956, виплатило позивачу страхове відшкодування лише в розмірі 131 388 грн. 87 коп. із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу до складових запчастин, що підлягали заміні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Враховуючи, що на підставі наявних в справі доказів судом установлено те, що ДТП в якій було пошкоджено застрахований ПрАТ «СК «ВУСО» транспортний засіб сталася з вини водія [PERSON] ,; ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування в повному обсязі; страхова компанія ПрАТ «СК «Інетр-Поліс», з якою у винуватця ДТП був укладений договір цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду заподіяну майну третіх осіб, частково відшкодувала понесені позивачем витрати на здійснення страхової виплати, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та його задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3 028 грн. 00 коп.

Outcome: approved