Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

До Крюківського районного суду міста Кременчука з Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд», третя особа: приватний нотаріус Горай О.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, для розгляду на підставі ухвали від 17.12.2025. [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №19807 від 03.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Вимоги позову мотивовані тим, що 10.05.2025 позивач з Єдиного реєстру боржників дізналась про наявність виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №19807 від 03.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Колцентр», який є правонаступником ПАТ «Терра Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги №1/06 від 26.06.2013, де вона є боржником. Позивач вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а також з тих підстав, що приватним нотаріусом не була перевірена безспірність заявлених вимог. За викладених обставин позивач і звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 03.02.2026 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу час для усунення зазначених в ній недоліків. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 24.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак її представник адвокат Микитенко А.О. надала до суду заяву, згідно якої просила суд провести розгляд справи за відсутності сторони позивача та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, пояснень щодо причин неявки не надав, відзив на позову суду не направив. Третя особа, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, пояснень про причини неявки суду не надав. Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача, відповідача, а також третьої особи на підставі письмових матеріалів справи, оскільки учасники судового розгляду повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, із врахуванням змісту письмової заяви представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Стаття 55 Конституції України передбачає, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 24.05.2012 між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк» було укладено кредитний договір №46750, за умовами якого фінансова установа надала позивачу кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим договором ліміту овердрафту. 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером 19807, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» грошові кошти в розмірі 32 899 грн. 43 коп., які складаються із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 6 946 грн. 31 коп., заборгованості з комісії в розмірі 25 952 грн. 75 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 0 грн. 37 коп., а також коштів за вчинення виконавчого напису. Зі змісту вказаного виконавчого напису вбачається, що заборгованість з [PERSON] стягнуто за кредитним договором №46750 від 24.05.2012, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк». Згідно виконавчого напису, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1/06 від 26.06.2013 до ТОВ «Колекторський Центр» перейшло право вимоги за кредитним договором №46750 від 24.05.2012, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк». Також, на підставі Угоди про заміну сторони у договорі Відступлення Прав вимоги за кредитними договорами б/н від 25.02.2014 до «ВВС Факторинг» перейшло право вимоги за кредитним договором №46750 від 24.05.2012, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк». В свою чергу, ТОВ «ВВС Факторинг» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №4-1/09 від 04.09.2014 відступило право вимоги за кредитним договором №46750 від 24.05.2012, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк», ТОВ «Фінансова кормпанія Смарг Груп». На підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 26/01.18 від 26.01.2018 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» перейшло право вимоги за кредитним договором №46750 від 24.05.2012, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк». 19.02.2021 на підставі вказаного виконавчого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64577421. Окрім того, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. в межах даного виконавчого провадження винесено постанову ВП №64577421 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Так, у своїй постанові від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19, Верховний Суд вказує, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між боржником [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія Сіті Голд», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону - нотаріус не перевірив та не встановив, що заявлена вимога не підпадає під той вид заборгованості, за якими стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів згідно Переліку № 1172. Проте, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved