Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 14 січня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено Договір № 0681673858 року. Прийняття (акцепт) пропозиції (оферту) щодо укладення договору, на умовах визначених офертою відбулося, шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора 2r9r0w, направленого позивачем на її фінансовий номер телефону [NUMBER] . Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит для задоволення особистих потреб у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами з максимальним лімітом 20000,00 грн., в межах строку 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування кредитом, визначеного сторонами. Зокрема відповідачу була надана пропозиція на отримання кредиту, згідно заяви-анкети №2628501344 від 14.01.2020 року, в рамках договору про надання позики №0681673858 від 14.01.2020 року на наступних умовах: сума кредиту - 7750,00 грн.; строк кредитування - 30 днів; стандартна відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка - 638,75%, загальна вартість кредиту - 4069,00 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом становить - 638,75%. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Проте відповідач порушив умови договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав інші грошові зобов`язання. 14.07.2021 року було укладено договір № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ " Інфінанс" відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0681673858. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0681673858. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0681673858. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №0681673858 від 14.01.2020 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 156533,36 грн., з яких: 7750,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 148240,86 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 542,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за кредитним договором з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 101062,73 грн., з яких: 7750,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 93312,73 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Також позивач просить стягнути сплачений судовий збір та понесені витрати на правову допомогу. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09.12.2025 року було відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання. Ухвалами Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2026 року, 19.02.2026 року було відкладено підготовче судове засідання та витребувано документи у АТ КБ «Приват банк». Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення повістку отримала 23.12.2025 року, 27.01.2026 року, 14.02.2026 року, 03.03.2026 року. Відзив від відповідача не надходив. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення учасників процесу, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Судом з`ясовано, що предметом спору в цьому провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено Договір № 0681673858 року. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит для задоволення особистих потреб у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами з максимальним лімітом 20000,00 грн., в межах строку 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування кредитом, визначеного сторонами. Зокрема відповідачу була надана пропозиція на отримання кредиту, згідно заяви-анкети №2628501344 від 14.01.2020 року, в рамках договору про надання позики №0681673858 від 14.01.2020 року на наступних умовах: сума кредиту - 7500,00 грн.; строк кредитування - 30 днів; стандартна відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка - 638,75%, загальна вартість кредиту - 4069,00 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом становить - 638,75% (а.с. 38-41). Акцепт оферти щодо укладення договору, на умовах визначених офертою відбулося, шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора 2r9r0w, направленого позивачем на її фінансовий номер телефону [NUMBER] (а.с. 98). Пропозиція укладення договору надання позики (а.с. 96-97) та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми "MoneyBOOM» є складовимти частинами кредитного договору (а.с. 99-118). Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на підставі договору № ФК-П-17/08-04 від 2017-08-03 про надання послуг з переказу грошових коштів було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 14.01.2020 року на суму 7750,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 46470944, призначення платежу: зарахування 7750,00 грн. на карту [NUMBER] (а.с. 119). 14.07.2021 року було укладено договір відступлення прав вимоги № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ " Інфінанс" відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0681673858 (а.с. 15-31). Згідно з Реєстром боржників прав вимог до договору факторингу №14-07.2021 від 14.07.2021 року у ТОВ «Вердикт капітал» виникло право вимоги щодо боржника [PERSON] на загальну суму 82075,24 грн.(а.с. 37). Відповідно до копії платіжної інструкції №М1 від 14.07.2021 року ТОВ «Вердикт капітал» здійснив транзакції по переказу ТОВ «Інфінанс» грошових коштів на суму 1561454,09 грн., призначення платежу «оплата за договором відступлення права вимоги №14-07/21 від 14.07.2021 року, згідно Реєстру боржників (а.с. 32-36). 10.01.2023 року було укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0681673858. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0681673858 (а.с. 42-67). Згідно з Реєстром боржників прав вимог до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року у ТОВ «Коллект центр» виникло право вимоги щодо боржника [PERSON] на загальну суму 155990,86 грн.(а.с. 72). Відповідно до довідки ТОВ «Інфінанс», підтверджено зарахування кредитних коштів в розмірі 7750, 00 грн. на банківську карту [PERSON] , номер транзакції в системі iPay.ua - 46470944, відповідно до умов кредитного договору №0681673858 від 14.01.2020 року, право вимоги за якою передано ТОВ «Вердикт капітал», відповідно до договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021 року (а.с. 120). Згідно розрахунку заборгованості борг [PERSON] за договором №0681673858 станом на 14.07.2021 року становить 74325,24 грн. (а.с. 121-131). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт капітал» борг [PERSON] за договором №0681673858 станом на 10.01.2023 року становить 155990,86 грн. (а.с. 13-14). Згідно з витребуваною довідкою від АТ КБ «Приват банку» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , банком було емітовано кредитну картку № [NUMBER] , надання більше інформації не вбачається за можливе, через брак інформації для пошуку (а.с. 198). При розгляді даної заяви судом застосовані норми права. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Мотиви суду. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Щодо заборгованості за процентами, то слід відмітити, наступне. За договором про споживчий кредит №0681673858 від 14.01.2020 року кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 27.08.2021 року. Суд не вбачає підстав для нарахування вказаних процентів в період з 14.02.2020 року. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позичальником дій, спрямованих на продовження строку кредитування. Щодо нарахування відсотків «по дату повернення», то суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16. Так, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що «сторони можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови). Тобто твердження скаржників про те, що проценти за "користування кредитом" нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржниками правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України. Несправедливість цього підходу стає особливо очевидною у випадках, коли ринковий розмір процентів за "користування кредитом" за час після укладення кредитного договору істотно знизився. У таких випадках кредитор стає навіть більше зацікавлений у невиконанні договору, ніж у задоволенні своїх вимог. За такого підходу кредитор може продовжувати нарахування процентів за "користування кредитом" (який при цьому навіть не надавався на новий строк) у розмірі, якого вже не існує на ринку. Цим самим створюються штучні передумови для банкрутства підприємств та збільшення кількості фізичних осіб, які не мають надії повернутися до нормального життя інакше, як через банкрутство, що негативно відбивається на економіці та підвищує соціальну напруженість. Такий підхід вочевидь не відповідає балансу інтересів сторін кредитного договору та призводить до того, що кредитор не використовує ефективні способи захисту своїх прав (звернення стягнення на заставне майно боржника, стягнення боргу з поручителя тощо) одразу після порушення боржником умов договору». При цьому як слідує з наданих розрахунків, проценти за період поза межами строку кредитування позивач нараховує саме як проценти за "користування кредитом", а не як міру відповідальності на підставі статті 625 ЦК України. Вказане вище унеможливлює тлумачення нарахованих позивачем процентів за "користування кредитом" поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі статті 625 ЦК України та, як наслідок, їх стягнення. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 зроблено висновок про те, що, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. Тобто нарахування процентів за договором № 0681673858 від 14.01.2020 року після закінчення строку кредитування, а саме після 14.02.2020 року, є безпідставним. ТОВ "Коллект Центр" не подало доказів, що строк кредитування продовжувався. А отже суд, з урахуванням вищевикладеного вважає за необхідне стягнути з [PERSON] за договором № 0681673858 від 14.01.2020 року заборгованість в розмірі 15500,00 грн., з яких: 7750,00 грн. - за тілом кредиту у розмірі та 7750,00 грн. - за процентами. Розподіл судових витрат. Щодо оплати витрат на правову допомогу, суд дійшов до наступного: Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial