Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

19.11.2025 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якому просила стягнути з [PERSON] на її корить аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі (одна четверта) від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту повноліття [PERSON] , тобто з 08.01.2026 і до досягнення ним 23-х років за умови продовження навчання. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/1632/25 від 18.08.2025 збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , визначивши розмір аліментів у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Так, з 01 вересня 2025 року [PERSON] є студентом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації, згідно з наказом про зарахування № 2604-с від 28.07.2025, денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 09/2023-170 від 10.11.2025. Позивачка наголошує, що син [PERSON] не має свого доходу, перебуває на її утриманні (харчування, одяг, взуття, канцелярія для навчання, гроші на проїзд та інше), при навчанні у ВУЗІ у сина є потреба в постійному придбанні канцелярії, книг для навчання, покупки одягу, взуття й обов`язкове повноцінне харчування. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, між сторонами не досягнуто, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Третяк Я.М. Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за вказаним позовом без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу також копію позовної заяви з додатками. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом установлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/1632/25 (провадження № 2/367/3257/25) задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розмірів аліментів на неповнолітню дитину. Збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця реєстрації та фактичне місце проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ), на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] ), визначивши розмір аліментів у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно довідки № 09/2023-170 від 10.11.2025, виданої начальником відділу підготовки та супроводження освітнього процесу ІСЗЗІ КПІ ім. Ігоря Сікорського, [PERSON] має статус студента 1 (першого) курсу денної форми здобуття освіти Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації денної форми навчання з 01.09.2025, згідно наказу про зарахування № 2604-с від 28.07.2025, термін навчання скаладеє 3 роки 11 місяців. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У постанові від 29.01.2018 у справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи ту обставину, що повнолітній [PERSON] здобуває освіту на денній формі навчання у навчальному закладі, суд приходить до висновку про те, що він не має можливості працевлаштуватися, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. При визначенні розміру аліментів у зазначеній справі, судом також враховано визначені у ч. 9 ст. 7 СК України загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач є працездатним за віком, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Доказів щодо неможливості сплати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися, відповідачем не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставлений у залежність від матеріального стану батьків, то суд, із врахуванням вимог ст. 182 СК України, приходить висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , у розмірі (одної четвертої) частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням. З урахуванням ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved