Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Кірова Христина Вікторівна, звернувся до суду з позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 жовтня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 3429. Крім того, просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] за [ADDRESS] , так як між сторонами немає спору про місце проживання дітей. Позов мотивує тим, що з відповідачем 04 жовтня 2007 року уклали шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 3429. Подружнє життя не склалось у зв`язку з погіршенням відносин між подружжям, відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, що негативно впливає на їх стосунки та виховання спільних дітей, а також призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує лише формально, а тому відсутні підстави для його збереження. Від шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , спір щодо того з ким з батьків будуть такі проживати між сторонами відсутній. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Відповідач до судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову в частині вимоги про розірвання шлюбу не заперечує, просить розірвати шлюб, зареєстрований з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу 12.03.2026 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді від 18.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду в судовому засіданні. Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, суд вважає за можливе ухвалити рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, яким позов про розірвання шлюбу задовольнити виходячи з наступних підстав. Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами було укладено 04 жовтня 2007 року та зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 3429. Від шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до положень ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Ухвалою судді від 18.02.2026 року витребувано у позивача [PERSON] в порядку ч.6 ст.95 ЦПК України Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 04 жовтня 2007 року, для огляду в судовому засіданні. Вимог ухвали від 18.02.2026 року позивач не виконав та оригіналу Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 04 жовтня 2007 року суду не представив. Так як стороною відповідача не ставиться під сумнів відповідність поданої копії свідоцтва про шлюб оригіналу, то суд вважає за можливе врахувати такий при прийнятті рішення по справі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України, закріплений принцип добровільності шлюбу, зокрема шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Аналогічний принцип закріплений у ст. 24 СК України. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Крім того, у суду не має сумніву щодо добровільності визнання позову відповідачем. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, заявами сторін. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірваню. Відповідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що відповідач після укладення шлюбу із позивачем змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Вимог щодо відновлення дошлюбного прізвища відповідач не заявляла, а відтак суд вказаного питання не вирішує. Щодо позовної вимоги про залишення дітей проживати з матір`ю, відповідачем по справі. Крім того, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини (позиція Касаційного цивільного суду Верховного Суду, висловлена в постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18, провадження № 61-14859св19). Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи положення частини 1 статті 13 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що так як відповідачем вимог про залишення дітей проживати з нею не заявлялось, а позивач такі вимоги заявляти в інтересах відповідача процесуальним правом не наділений, своєї позиції щодо заявленої позивачем вимоги відповідач не висловила, а відтак вказана вимога до задоволення не підлягає. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Так як позов в частині заявленої вимоги про розірвання шлюбу задоволено в повному обсязі, то понесені позивачем витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн. грн. за вимогу про розірвання шлюбу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved