Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №480741-КС-002 про надання кредиту від 27.12.2023 року в сумі 19920 грн 04 коп, яка виникла в зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою його умов. Ухвалою судді від 24.02.2026 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - ТОВ «Бізнес позика» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Направлене на її адресу судове повідомлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності [PERSON] та відзиву на позов від неї не надійшло, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні 27.12.2023 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 480741-КС-002 про надання кредиту, відповідно до умов якого останній надано грошові кошти в сумі 7000 грн 00 коп строком на 16 тижнів, дата повернення яких 17.04.2024 року, з визначенням фіксованої стандартної процентної ставки 2 % в день; зниженої процентної ставки за кредитом 1,16272505% та комісії за надання кредиту в розмірі 1050 грн 00 коп (п.2.1, 2.3, 2.4, 2.5, 2.7 Договору). Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором UA-0728, при цьому відповідачкою під час укладення договору вказано номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] (а.с. 18-20, 21-25, 26-30, 31-35, 36, 37, 39-48). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі шляхом перерахування 27.12.2023 року позивачем через ТОВ «ПрофітГід», який надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків за договором про надання фінансових послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 року коштів в сумі 7000 грн 00 коп на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що підтверджується анкетою клієнта та підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.37, 80). За повідомленням АТ «ПриватБанк» від 13.03.2026 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 27.12.2023 року було успішно зараховано платіж в сумі 7000 грн 00 коп (а.с. 92-95). Згідно з розрахунком заборгованості та довідкою про стан заборгованості за договором № 480741-КС-002 від 27.12.2023 року загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 05.12.2025 року становить 19920 грн 04 коп, із яких: 7000 грн 00 - заборгованість за кредитом, 12489 грн 19 коп - заборгованість по відсотках, 430 грн 85 коп - заборгованість по комісії (а.с. 11-16, 17). Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «Бізнес позика» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом економічної діяльності якого є Інші види кредитування (а.с. 21-23, 49-61). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено ст. 599 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за договором №480741-КС-002 про надання кредиту від 27.12.2023 року, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідачки на користь позивача, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 2422 грн 40 коп в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с. 1).

Outcome: approved