Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, орендодавцем та відповідачем був укладений Договір оренди нерухомого майна комунальної власності № 557-ДКП/12 від 05.12.2012 згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 58 м2 за адресою: [ADDRESS] . Балансоутримувачем на момент укладання Договору було Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради. Рішенням Дніпровської міської ради (далі ДМР) № 48/27 від 21.09.2022 була змінена назва Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР на Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР. Рішенням ДМР № 66/16 від 01.12.2016 затверджено положення про Департамент по роботі з активами ДМР та скасовано рішення ДМР № 12/5 від 15.12.2010 «Про затвердження Положення про Департамент корпоративних прав та правового забезпечення ДМР» на підставі чого функція з питань передачі в оренду нерухомого майна, яке належить до комунальної власності, повністю була делегована Департаменту по роботі з активами ДМР, що зазначено в п.п. 2.2, 3.2.14, 3.2.15, 3.2.16, 3.2.17 рішення ДМР № 66/16 від 01.12.2016. Згідно п. 2 рішення ДМР № 84/16 від 23.02.2022 «Про затвердження Положення про Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР», позивач виступає стороною по договорах оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, які були укладені до моменту прийняття цього рішення. Пунктом 2.2 Положення про Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, позивач у межах своїх повноважень має право від імені та в інтересах територіальної громади міста самостійно укладати угоди, Договори і контракти з юридичними та фізичними особами, набувати майнові та немайнові права, нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем, третьою особою у судах всіх інстанцій. Згідно п. 3.2 Договору, розмір орендної плати визначається відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною договору, становить 3207,18 грн/базова за жовтень 2012, орендна плата за перший місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції, починаючи з листопада 2012. Відповідно до п. 3.3 Договору, орендар сплачує: 50% від загальної суми орендної плати до загального фонду міського бюджету; 50% від загальної суми орендної плати на рахунок Балансоутримувача об`єкта оренди. Згідно абз. 3 п. 9.1 рішення ДМР № 19/10 від 06.04.2011 «Про внесення змін до рішення міської ради від 21.03.2007 № 41/11 «Про оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста» зі змінами та доповненнями, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату: якщо балансоутримувачем є підприємство комунальної власності 50% до загального фонду міського бюджету, 50% - балансоутримувачу. Відповідно до п. 1.2 рішення ДМР № 29/6 від 13.04.2016 «Про внесення змін до рішень міської ради в частині надходження плати за оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста до міського бюджету» зі змінами № 30/25 від 20.07.2022, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату: 70% до міського бюджету, 30% - балансоутримувачу, починаючи з 13.04.2016. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023 ухвалено рішення, яке залишено без змін апеляційною інстанцією, про стягнення орендної плати за період з 15.07.2012 по 16.07.2019 та зобов`язання повернути майно. Але відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує і тому позивач просить стягнути орендну плату за період з 01.07.2019 по 31.12.2023 яка складає 289233,57 грн. Крім цього, на підставі п. 9.2 Договору, просить стягнути пеню за період з 15.06.2022 по 15.06.2023 у сумі 17469,07 грн та 3% річних за період з 01.07.2019 по 31.05.2023 у сумі 33994.86 грн. Відповідач надав суду відзив, де, з урахуванням наданих письмових пояснень, зазначив, що позовна заява датована вихідним №6/6-3606 від 29 червня 2023 року, тобто, розрахунок заборгованості за договором оренди, який може в бути стягнуто в судовому порядку має бути здійснено з 29 червня 2020 року з урахуванням строку позовної давності. Натомість позивач просить стягнути заборгованість з 01.07.2019, тому вважають позовну вимогу про стягнення з 01.07.2019 такою, що не підлягає задоволенню. 07.02.2023 рішенням Бабушкинського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №200/11340/19 було стягнуто з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Орлова Олега Анатолійовича (м. Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького, 133, РНОКПП [NUMBER] ) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 75, код ЄДРПОУ 37454258) заборгованість з орендної плати у розмірі 120142,75 грн та пеню у розмірі 7472,06 грн, а всього 127614,81 грн. Тобто станом на лютий 2023 року саме Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради був належним позивачем (стягувачем) та отримувачем заборгованості з орендної плати по договору №557-ДКП/12 від 05.12.2012. Пункт 2.4 Договору оренди №557-ДКП/12 від 05.12.2012 «у разі зміни юридичної адреси або банківських реквізитів Сторона, реквізити якої змінились, зобов`язана повідомити про ці зміни іншу Сторону у триденний термін». Додаткової угоди про зміну реквізитів Орендодавця в Договорі оренди №557-ДКП/12 від 05.12.2012 не існує, оскільки вони ніколи сторонами по Договору не укладались. Орендодавець будь яких повідомлень про зміну встановленого договором порядку нарахування орендної плати, її розміру та реквізитів отримувача орендної плати, внесення орендної плати Орендарю не надсилав. Початок розрахунку починається з 15.08.2019, а розмір оренди за місяць визначено 7422,33 грн, при тому, що розмір орендної плати, який встановлено за договором оренди №557-ДКП/12 від 05.12.2012 (невід`ємна частина договору) визначена в розмірі 3207,18 грн. За такої умови залишається незрозумілим, яким чином визначено розмір щомісячного платежу орендної плати за договором оренди №557-ДКП/12 від 05.12.2012 що, в свою чергу, унеможливлює обґрунтування заперечень проти зробленого нарахування заборгованості. Позивачем не прийнято до уваги те, що відповідачем вносилась оренда плата за договором оренди №557-ДКП/12 від 05.12.2012, що підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідачем в період часу з липня 2019 року (початок розрахунку який робить позивач) до червня 2023 року (дата звільнення спірного Приміщення, що перебувало в оренді) було сплачено орендну плату в розмірі 208123,80 грн (підтверджено наданими квитанціями). Кошти були сплачені на рахунок КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» - до листопада 2022 року та КП «Міські активи Дніпровської міської ради» - з листопада 2022 року по червень 2023 року (дата звільнення приміщення) згідно умов договору в розмірі 50 % орендної плати. Інформація про зміну порядку розподілу орендної плати до Договору №557 ДКП/12 від 05.12.2012 не вносилась. Будь якої додаткової угоди, у відповідності до п.п. 12.2, 12.4 Договору між сторонами по Договору не укладалось. Сума, яка була внесена в якості орендної плати на рахунку Комунальних підприємств ДМР, склала 208123,80 грн 50 % від загального розміру оренди, згідно умов Договору. Інші умови Договору погоджені між сторонами не були. Заборгованість відповідача по Договору оренди №557-ДКП/12 від 05.12.2012 складає, на час звільнення приміщення 208123,80 грн. В судовому порядку, з урахуванням строку позовної давності, який встановлено ст. 257 ЦК України у три роки та поновленню не підлягає, - сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 163033,36 грн. Оскільки нараховано з липня 2019 по червень 2023 року 416252,53 грн, стягненню підлягає, з урахуванням строку позовної давності 371466,21 грн, сплачено оренду плату за період часу з червня 2020 по червень 2023 162994.64 грн. Позовні вимоги про стягнення пені та 3% річних не підлягають задоволенню, оскільки розрахунок пені та 3% річний зроблено з урахуванням невірно нарахованої заборгованості за договором оренди, з урахуванням зробленого вище аналізу. За вимогою позивача стягненню підлягає пеня в розмірі 17469,07 грн, оскільки сума основного боргу нарахована в розмірі складає 289233,57 грн. (70 % орендної плати). У урахуванням аналізу зробленим вище, заборгованість Орендаря перед Орендодавцем складає 208123 грн (50% орендної плати). Вочевидь, що нарахування пені зроблено невірно. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи, викладені в письмових заявах, наданих до суду. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2023, відкрито загальне провадження по справі, призначене підготовче засідання на 13.10.2023. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2024, закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд по суті на 08.04.2024. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2024, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку, справа прийнята суддею [PERSON] , призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 01.08.2025, у зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від роботи, дану справу було прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті на 22.09.2025. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що 05 грудня 2012 року між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та відповідачем (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна № 557-ДКП/12. Відповідно до п. 1.1. Договору оренди, з метою ефективного використання комунального майна, орендодавець на підставі рішення міської ради від 21 березня 2007 року № 41/11 із змінами та доповненнями, передає, а орендар приймає у строкове, платне користування комунальне нерухоме майно нежитлове приміщення, загальною площею 58,0 м2, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , на першому будинку, вартість якого, згідно з незалежною оцінкою становить 192431 грн, без ПДВ. В пунктах 2.5, 2.6, 2.7, 5.5 Договору сторони встановили, що у разі припинення договору об`єкт оренди повертається протягом 5 календарних днів з дати припинення договору у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди з вини орендаря. Один екземпляр такого Акту приймання-передачі надається орендодавцю. Орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди за актом приймання-передачі об`єкта оренди, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта оренди. Обов`язок щодо складання акту приймання-передачі при передачі об`єкта в оренду покладається на балансоутримувача, а при повернення об`єкта з оренди на орендаря. У пункті 3.2. Договору закріплено, що розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 3207,18 грн без ПДВ (базова за жовтень місяць 2012 року). Згідно п.3.3 Договору, за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 1603,59 грн до загального фонду міського бюджету; 50 % від загальної суми орендної плати у розмірі 1603,59 грн на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди. За змістом п. 3.4 Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. Відповідно до п. 5.2 Договору, орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об`єкту оренди до дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди, включно. Згідно акту-приймання передачі, об`єкт оренди був переданий відповідачу 05 грудня 2012 року. Відповідно до п. 9.2. Договору оренди, за несвоєчасну сплату орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу у співвідношенні, визначеному у п. 3.3. цього договору. Відповідно до п. 10.1 договору цей договір діє з 05 грудня 2012 року по 05 грудня 2013 року. Пунктом 10.3 Договору передбачено переважне право орендаря, який належним чином виконував свої обов`язки, після закінчення терміну дії договору оренди за інших рівних умов на переукладання договору оренди на новий термін. Умови Договору оренди на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право орендаря на переукладання договору припиняється. У разі відсутності протягом одного місяця заяви від орендаря про переукладання договору оренди на новий термін після отримання листа від орендодавця про закінчення терміну дії договору оренди вважається припиненим з наслідками, передбаченими п. 5.5 цього договору (п.10.4.договору). Дія договору припиняється, серед іншого, внаслідок: закінчення терміну, на який його було укладено; не внесення орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд (п. 11.1 Договору). Відповідно до п. 12.5 Договору, у випадку припинення дії цього договору орендна плата сплачується орендарем до дати фактичного повернення об`єкта оренди за актом приймання передачі. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023 по цивільній справі №200/11340/19 було стягнуто з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Орлова Олега Анатолійовича ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 75, код ЄДРПОУ 37454258) заборгованість з орендної плати у розмірі 120142,75 грн та пеню у розмірі 7472,06 грн, а всього 127614,81 грн. Вказаним рішенням заборгованість по орендній платі стягнута по 16.07.2019. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.06.2023, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023 залишено без змін, а апеляційна скарга відповідача без задоволення. Згідно п. 2 рішення ДМР № 84/16 від 23.02.2022 «Про затвердження Положення про Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР», позивач виступає стороною по договорах оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, які були укладені до моменту прийняття цього рішення. Відповідачем надані платіжні документи на сплату орендної плати на рахунок балансоутримувача. Згідно абз. 3 п. 9.1 рішення ДМР № 19/10 від 06.04.2011 «Про внесення змін до рішення міської ради від 21.03.2007 № 41/11 «Про оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста» зі змінами та доповненнями, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату: якщо балансоутримувачем є підприємство комунальної власності 50% до загального фонду міського бюджету, 50% - балансоутримувачу. Відповідно до п. 1.2 рішення ДМР № 29/6 від 13.04.2016 «Про внесення змін до рішень міської ради в частині надходження плати за оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста до міського бюджету» зі змінами № 30/25 від 20.07.2022, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату: 70% до міського бюджету, 30% - балансоутримувачу. V. Оцінка суду Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» далі Закону), орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 3 Закону, відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За змістом ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з положеннями ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону, орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови(пункти),визначені на розсуд сторін і погоджені ними ,та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Встановлення сторонами у договорі відповідальності за невиконання грошового зобов`язання у виді пені відповідає ст. 551 ЦК України та вимогам ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», яким передбачено, що пеня встановлюється у договорі між сторонами, а при сплаті пені її розмір не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період нарахування. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно ч. 1 ст. 27 Закону, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 17 Закону, порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем наданий розрахунок заборгованості частки орендної плати у розмірі 70%, яку необхідно було сплачувати на користь місцевого бюджету у за спірний період з 01.07.2019 по 31.05.2023 у сумі 289233,57 грн. Жодних платіжних документів щодо перерахування орендної плати за спірний період до міського бюджету, відповідачем не надано. Надані відповідачем документи щодо сплати балансоутримувачу частки орендної плати у розмірі 50% судом відхиляються, оскільки не стосуються предмету спору, тобто сплати орендної плати до міського бюджету. Крім цього, незважаючи на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023, заборгованість стягнута по 16.07.2019, суд вважає, що стягнення по цій справі підлягає з 01.07.2019, оскільки нарахування орендної плати здійснюється 15 числа наступного місяця, що підтверджується змістом Договору та наданим розрахунком. Також суд вважає належним позивачем Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР на підставі п. 2 рішення ДМР № 84/16 від 23.02.2022 «Про затвердження Положення про Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР». Посилання відповідача на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023, де позивачем була інша юридична особа суд не приймає, оскільки позов подавався у 2019 році, а позов по цій справі у 2023 році, тобто після рішення ДМР № 84/16 від 23.02.2022 «Про затвердження Положення про Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР». Суд не приймає доводи відповідача, щодо неповідомлення змін розміру часток сплати орендної плати до міського бюджету з 50% до 70%, оскільки він взагалі не платив частку орендної плати до міського бюджету, що підтверджується як рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023 так і матеріалами цієї справи. Доказів щодо будь-яких дій щодо сплати цієї частки навіть у розмірі, який вважає відповідач 50%, ним не надано. Між тим, суд звертає увагу, що відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 17 Закону, порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем, визначається рішенням міської ради, у даному випадку ДМР, що й було зроблено у рішення ДМР № 29/6 від 13.04.2016 «Про внесення змін до рішень міської ради в частині надходження плати за оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста до міського бюджету» зі змінами № 30/25 від 20.07.2022. Заперечення відповідача щодо встановлення у орендної плати у сумі за липень 2019 у сумі 7422,33 грн суд відхиляє, оскільки вказаний розмір скоригований від початкового (3207,18 грн) на індекс інфляції виходячи зі змісту п. 3.4 Договору та ст. 17 Закону. За приписами ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Загальна позовна давність поширюється на всі вимоги, за винятком тих, для яких законом установлений інший (довший чи коротший) період часу для реалізації права на судовий захист (спеціальний строк). У силу ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, суд звертає увагу, що 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12.03.2020 до 31.07.2020, згідно з постановою КМУ від 20.05.2020 №392, враховуючи зміни, внесені постановою КМУ від 17.06.2020 №500. Дію карантину, встановленого цією постановою, продовжено з 1 серпня до 19 грудня 2020 року згідно з постановою КМУ від 22.07.2020 №641, враховуючи зміни, внесені постановами КМУ від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 №1236. В подальшому, дію карантину продовжено з 19.12.2020 до 31.08.2022 згідно з постановою КМУ від 09.12.2020 №1236, враховуючи зміни, внесені постановами КМУ від 17.02.2021 №104, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611, від 11.08.2021 №855, від 22.09.2021 №981, від 15.12.2021 №1336, від 23.02.2022 №229, від 27.05.2022 №630. Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З 04.09.2025 вказана норма не діє на підставі Закону України Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності № 4434-ХІ від 14.05.2025. З 24.02.2022 по теперішній час в країні діє воєнний стан, позивач звернувся до суду з позовом 03.07.2023. Оскільки з 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, у т.ч. ст.ст. 257, 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, а потім воєнного стану та почали спливати з 04.09.2025, слід визнати таким, що трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості позивачем не пропущений. Доводи відповідача щодо невірного розрахунку пені та 3% річних зводяться до не згоди з нарахуванням 70 % орендної плати та застосуванням строку позовної давності, на що суд вже надав відповідну оцінку. За цих обставин суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за період з 01.07.2019 по 31.05.2023 у сумі 289233,57 грн, пеню за період з 15.06.2022 по 15.06.2023 у сумі 17469,07 грн, 3% річних за період з 01.07.2019 по 31.05.2023 у сумі 33994,86 грн, всього 340697,50 грн VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Судові витрати у справі складаються з судового збору, який в силу ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сплаченому розмірі. На підставі викладеного, ст.ст. 257, 258, 261, 264, 267, 526, 527, 549, 551, 599, 610, 611, 625, 626, 628, 759, 762 ЦК України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та

Outcome: approved