Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Представник позивача Дідиченко Д.Г. звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 28.07.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту credos.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1246-5646. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 4 800 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 21 день, промо-ставка - 0, 50 % в день, стандартна % ставка 2, 50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору - через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір № 4010 про надання коштів в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримав кредитні кошти і не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснень причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1246-5646 від 28.07.2023 шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості. В подальшому відповідач всупереч умовам укладеного кредитного договору порушив його умови і не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Станом на 07.10.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 40 480, 0 грн, а саме прострочена заборгованість за кредитом 4 800 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 35 680, 0 грн. Але кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання позичальнику заборгованості за нарахованими процентами на загальну суму 21 480, 0 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості в сумі 19 000 грн. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме прострочену заборгованість за кредитом 4 800 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 14 200 грн, що разом становить 19 000 грн. Представник позивача зазначає, що у разі здійснення позичальником часткового погашення кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі, який дорівнює сумі заявлених позивачем у позовній заяві позовних вимог, саме - у розмірі 19 000 грн, та компенсації суми судового збору, сплаченої за подачу позовної заяви, кредитодавцем буде здійснено списання залишку заборгованості за кредитним договором у сумі 21 480, 0 грн, а дію кредитного договору припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу позичальника. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 1246-5646 від 28.07.2023 року в розмірі 19 000 грн, з яких 4 800 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 14 200 грн, разом з понесеними судовими витратами по сплаті судового збору в розмірі 2422, 4 грн. Ухвалою від 09 лютого 2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 27 лютого 2026 року. Ухвалою від 27 лютого 2026 року вирішено проводити заочний розгляд справи, відповідача повідомити шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади України, розгляд справи відкладено на 18 березня 2026 року. Відповідача [PERSON] повідомлено шляхом повторного поміщення оголошення на сайті судової влади України, яке розміщене 27 лютого 2026 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади України, тому у відповідності до положень ч.11 ст 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Суд, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що 28.07.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1246-5646, відповідно до умов якого [PERSON] надано грошові кошти в сумі 4 800 грн, дата повернення яких 22.05.2024, з визначенням стандартної процентної ставки 3.00 % за кожен день користування кредитом (які застосовуються протягом строку дії Договору). Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором [NUMBER] (а.с. 11-17). Зазначений договір укладений згідно Правил відкриття кредитно лінії (надання споживчих кредитів) ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», копія яких долучена позивачем до позовної заяви і з якими ознайомився позичальник [PERSON] та підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6471 (а.с. 18-25). Також позичальником [PERSON] підписано і паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо процентних ставок та інша необхідна позичальнику інформація (а.с.25 зв-27) Довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підтверджується факт перерахування 28.07.2023 року коштів в сумі 4 800 грн на платіжну картку, належну відповідачу, на виконання умов кредитного договору № 1246-5646 (а.с.30) Крім того факт переказу коштів підтверджується квитанцією про переказ сервісу LIQPAY від 28.07.2023 (а.с.29). Станом на 10.11.2025 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1246-5646 від 28.07.2023 року становить 40 680, 0 грн, в тому числі основний борг 4 800 грн, залишок відсотків 35 680, 0 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи. Суд вважає за необхідне зазначити, що проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем за період дії кредитного договору 300 днів до 22.05.2024 року (а.с. 31-40). Як зазначено у позові, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання позичальнику заборгованості за нарахованими процентами на загальну суму 21 480, 0 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості в сумі 19 000 грн. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме прострочену заборгованість за кредитом 4 800 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 14 200 грн, що разом становить 19 000 грн. При вирішенні справи судом застосовуються наступні норми права. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» Статтею 12 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону «Про електронну комерцію». Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведена наявність грошового зобов`язання відповідача перед позивачем, яке ним не виконується, та за невиконання якого настає цивільно-правова відповідальність, передбачена наведеними законодавчими нормами. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1246-5646. Даний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом, він відповідає всім вимогам законодавства щодо укладення договорів. У суду не має сумніву, що саме [PERSON] , ознайомившись з умовами договору, зокрема і з розміром відсотків, який буде нараховуватися, тобто прийняв всі умови договору, отримав позику в сумі 4 800 грн, але взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернув. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості, яка пред`явлена позивачем до стягнення з відповідача в сумі 22 000 грн. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 359 від 10.11.2025 року (а.с. 10) позивачем було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved