Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

04.02.2026 до Котелевського районного суду Полтавської області з Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю, надійшла позовна заява ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до [PERSON] , у якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 53 100,00 грн. та судові витрати. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та [PERSON] 03.02.2022 року укладено Кредитний договір № 1041-7819 . Відповідно до умов Договору № 1041-7819 Позичальнику надано кредит у розмірі 7500,00 грн., що підтверджується довідкою про перерахування коштів на наступних умовах: - строк, на який надається кредит, 300 календарних днів; - тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Згідно п. 1.2 Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується відкрити Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання грошових коштів Позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом. Тип Кредиту - кредитна лінія. П. 2.4 Договору про відкриття кредитної лінії встановлено, що заявлений строк користування Кредитом складає 20 календарних днів з дня надання Кредиту. Заявлений строк - це обраний Позичальником в момент укладання цього Договору строк користування Кредитом, протягом якого може бути використано право користування Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою. Згідно п. 2.6. Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, в наступних розмірах: Стандартна процентна ставка 3% (три цілих, нуль десятих відсотка) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключення строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою ставкою). Знижена процентна ставка 2% (дві цілих, нуль десятих відсотка) (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.3.4 -3.9. Договору про відкриття кредитної лінії). Пільгова процентна ставка 0,01% (нуль цілих, одна сота відсотка) (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п. 3.4. - 3.6. Договору про відкриття кредитної лінії). Згідно п. 2.10 Договору визначено, що орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору складає: 75 000 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування Кредитом 67 500 грн. Відповідно до кредитного договору № 1041-7819 від 03.02.2022 року Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 7 500,00 грн., що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Отже, Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. Між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024. Так, відповідно до п. 2.1 зазначеного Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та передає Первісному кредитору під відступлення Права вимоги грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до п. 3.1.3 зазначеного Договору факторингу, Сторони домовилися, що Право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру боржників у формі наведеної в Додатку № 1 до цього Договору. Разом з правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на моменту переходу цих прав. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1041-7819 від 03.02.2022 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . В свою чергу Позивачем 02.01.2025 на фінансовий номер телефону відповідача [PERSON] , а саме + [NUMBER], було направлено СМС- повідомлення наступного змісту: «Укладено Договір факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024 р. Проведено відступлення права вимоги за кредитним договором 1041- 7819 від 03.02.2022. Ваш новий кредитор ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР": 43170298;01133; м. Київ; вул. Алмазова Генерала; буд.13; оф.601;0-800-20-33- 20;Info@newcollector.com.ua; http://newcollector.com.ua/"; сплачувати необхідно в ТОВ«НОВИЙ КОЛЕКТОР». Статус доставки: DELIVERED Отже, станом на дату подання даної позовної заяви Позивач є єдиним та належним кредитором за кредитним договором № 1041-7819 від 03.02.2022 року, укладеним між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] . Позичальник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, що підтверджується розрахунком за договором № 1041-7819 від 03.02.2022 р. у зв`язку з чим станом на 17.09.2025 утворилась заборгованість у розмірі 53 100,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 500,00 грн. та за відсотками - 45600,00 грн., чим порушуються права та інтереси Позивача, тому позивач вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 05.02.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.46-48). 17.03.2026 від відповідача [PERSON] надійшло письмове клопотання щодо пояснень у справі, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Крім того, цього ж дня від відповідача на адресу суду надійшло письмове клопотання про визнання доказу недопустимим. Сторони в судове засідання не з`явились. В призначене судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував (а.с.210-212). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справ. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що матеріали справи містять копію Кредитного договору № 1041-7819укладеного 03.02.2022 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та [PERSON] (а.с.13-15) . Відповідно до умов Договору № 1041-7819 Позичальнику надано кредит у розмірі 7500,00 грн., що підтверджується довідкою про перерахування коштів на наступних умовах: - строк, на який надається кредит, 300 календарних днів; - тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Договір на першій сторінці містить відмітки, що він підписаний сторонами ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в особі директора Резуєва Є.В. та [PERSON] Дані про підписання і за допомогою якого інструменту іншою стороною відсутні. Матеріали справи містять довідку про перерахування суми кредиту №1041-7819 від 03.02.2022 року, відповідно до якої: дата платежу 03.02.2022, тип операції - видача кредиту; платіжна система - EasyPay, платіж №1059838787, card_mask - [NUMBER] , сума платежу - 7500 грн.(а.с.12). Також матеріали справи містять Договір факторингу № УКФ-261224-2 укладено від 26.12.2024 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (а.с.20-23). Позивачем додано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1041-7819від 03.02.2022 року, складений ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС"(а.с.18-19). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст.205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір, на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості мав бути укладений в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням персональних даних відповідача. Позивач зазначає, що відповідачу на телефонний номер відповідача надсилалося sms-повідомлення, яке містило одноразовий ідентифікатор, який не відображається з питань збереження конфіденційності інформації. Водночас у справі відсутні достатні дані про те, що [PERSON] підписав цей договір за допомогою одноразового ідентифікатора, як це було визначено договором. Також, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Представником позивача не долучено до справи належних і допустимих доказів на підтвердження надання/присвоєння відповідачу одноразового цифрового підпису, яким було підписано вищевказаний договір кредиту, а також накладання цього електронного підпису від імені відповідача при укладанні кредитного договору у визначеному вказаними нормами закону порядку, та дотримання законного порядку укладення кредитних договорів у електронній формі, що є необхідним для підтвердження факту його укладення та цілісності тексту цього договору. При цьому саме на позивача покладаються негативні ризики неотримання вищевказаних документів від первинних кредиторів при укладені з ними вищевказаних договорів факторингу, оскільки відповідно до ч.1 ст.1081 ЦК України у свою чергу клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Крім того, суд звертає увагу, що ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» на підтвердження виконання взятих на себе зобов`язання у повному обсязі, надав довідку про перерахування суми кредиту №1041-7819 від 03.02.2022 року, відповідно до якої: дата платежу 03.02.2022, тип операції - видача кредиту; платіжна система - EasyPay, платіж №1059838787, card_mask - [NUMBER] , сума платежу - 7500 грн.(а.с.12). Дана довідка не містить даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» коштів у зазначеному позивачем розмірі на картковий рахунок, який належить саме відповідачу. Крім того, позивач не звертався до суду з клопотаннями про витребування доказів для підтвердження зарахування ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитних кошів на картку відповідача [PERSON] . Вказане свідчить про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів тому, що [PERSON] виявив волю на укладення кредитного договору, заборгованість за яким є предметом розгляду судом даної справи. Таким чином між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] не досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі, а тому такий договір не може вважатись укладеним, а тому відсутні підстави вважати, що право вимоги могло бути відступлене, в тому числі й позивачу. Оскільки саме позивач звернувся до суду з позовом, а тому повинен був надати докази як підтвердження обставин, якими він обгрунтовував заявлені позовні вимоги, проте цей процесуальний обов`язок не виконаний позивачем. За встановлених обставин, ураховуючи наведені вище обставини та мотиви, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України. судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати на відповідача не покладаються.

Outcome: dismissed