Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Огойко Андрій Анатолійович, звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши заінтересованою особою Нетішинську міську раду та пославшись на наступні обставини. 22.09.2025 заявник звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Коваль О.А. із заявою про реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , проте рішенням державного реєстратора № 81018165 від 25.09.2025 було відмовлено [PERSON] у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що заява про державну реєстрацію подана неналежною особою. Вказане рішення мотивованетим, що державним реєстратором під час розгляду заяви [PERSON] до Фонду комунального майна міста Нетішин (зберігача справ Нетішинського БТІ) було направлено запит від 22.09.2025 щодо зареєстрованого права власності до 01.01.2013 відповідним БТІ, у відповіді на який 24.09.2025 зазначається, що наявна відповідна квартира належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.1995, посвідченого завідуючою нотаріальною конторою Нетішинської державної нотаріальної контори Шкапій В.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 1354 Нетішинським БТІ і записаного в реєстрову книгу за № 704. З огляду на цю інформацію реєстратор не має можливості встановити факт про зареєстроване право власності саме за [PERSON] , тобто особою, яка звернулася для реєстрації права власності на цю квартиру. Розбіжність у записі прізвища власника майна (« [PERSON] » замість « [PERSON] ») виникла внаслідок збігу суб`єктивних та об`єктивних обставин. Так, 20.02.1993 заявник уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Таким чином, на момент укладення договору купівлі-продажу від 14.04.1995 заявник фактично мала прізвище « [PERSON] ». Попри зміну прізвища у 1993 році, станом на квітень 1995 року заявник у силу складних життєвих обставин не здійснила обмін паспорта громадянина СРСР на паспорт громадянина України, який фактично був виданий їй лише 13.03.1998. Нотаріус Шкапій В.Я. під час посвідчення договору від 14.04.1995 внесла відомості про покупця на підставі пред`явленого заявником паспорта на дівоче прізвище « [PERSON] », що й призвело до технічної помилки у правовстановлюючому документі та подальшій реєстрації в книзі БТІ за № 704 на неактуальне прізвище. Незважаючи на розбіжність у прізвищі, інші персональні дані покупця в договорі (власне ім`я, по батькові та особистий підпис) повністю збігаються з даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 13.03.1998 Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області. При цьому заявник зареєстрована у спірній квартирі з 06.07.1995, тобто з моменту її придбання. Таким чином, [PERSON] просила суд встановити факт належності їй договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідченого 14.04.1995 завідувачем Нетішинської державної нотаріальної контори Шкапій В.Я., що необхідно заявнику для реалізації свого права власності на це нерухоме майно. 24.02.2026 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку окремого провадження, а також задоволено клопотання представника заявника про витребування у Хмельницького обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчених копій документів, на підставі яких завідувачем Нетішинської державної нотаріальної контори [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу від 14.04.1995, зареєстрований у реєстрі за № 1354 (а.с. 28). У судове засідання заявник та її представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, останній надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також вказав, що підтримує заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надав. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 20.02.1993 уклала шлюб із [PERSON] , після реєстрації якого взяла собі прізвище чоловіка (а.с. 6-8, 9). Заявник на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.1995, посвідченого завідувачем Нетішинської державної нотаріальної контори Шкапій В.Я., придбала у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій вона зареєстрована з 06.07.1995 і дотепер, при цьому у договорі вказано дошлюбне прізвище заявника [PERSON] (а.с. 10, 11-12). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Коваль О.А. № 81018165 від 25.09.2025 було відмовлено у проведенні реєстраційний дій за заявою [PERSON] , оскільки державним реєстратором під час розгляду заяви від Фонду комунального майна міста Нетішин (зберігача справ Нетішинського БТІ) було отримано відповідь від 24.09.2025 про те, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується матеріалами відповідної інвентаризаційної справи, доданими до заяви (а.с. 13, 14-19). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.п. 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що прізвище заявника у договорі купівлі-продажу від 14.04.1995 було записано як « [PERSON] » (дошлюбне прізвище заявника), оскільки на момент укладення цього договору вона змінила прізвище після реєстрації шлюбу, однак не отримала нового паспортного документа, і зазначені обставини перешкоджають їй у реалізації права власності на відповідне нерухоме майно, суд вважає за необхідне задовольнити її заяву повністю та встановити факт належності заявнику вказаного правовстановлюючого документа. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в результаті судового розгляду справи окремого провадження витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved