Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

7 жовтня 2025 року з Заводського районного суду м. Запоріжжя до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява у згаданій справі. Окрім позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив, що позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. Останній також вказав, що документально підтверджені витрати будуть надані разом із заявою про ухвалення додатково рішення в строк встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 11 грудня 2025 року заочним рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області позов задоволено. Також стягнуто з відповідачки на користь позивача витрати на сплату судового збору. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн, зміни назви позивача, а також повноважень представника позивача, останній до заяви про ухвалення додаткового рішення додав копії: ордеру на надання правничої допомоги; договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; заявка про надання послуг; акту приймання-передачі наданих послуг; платіжної інструкції про сплату професійної правничої допомоги; картки руху документа рішення суду; картки руху заяви про ухвалення додаткового рішення від 31.12.2025; Виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо зміни найменування на позивача. Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Зі змісту наданих представником позивача документів випливає, що позивачем заочне рішення отримано 29.12.2025. 31.12.2025 представником позивача подана заява до Новомиколаївського районного суду Запорізької області про ухвалення додаткового рішення, до якої додавались докази аналогічні тим, які додані до заяви від 12.03.2026. У реєстрації заяви від 31.12.2025 відмовлено, з огляду на рішення ВРП від 30.12.2025 (зміна підсудності судових справ). Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1). У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 2). У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3). Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. За правилами ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З огляду на вказане, суд визнає, що позивачем було дотримано вимогу ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку подання заяви про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки ця вимога зазначена позивачем у позовній заяві, відповідні докази, з урахуванням дати отримання судового рішення (яке ухвалювалось за відсутності сторін), первинно подавались у п`ятиденний строк, однак не могли бути прийняті з об`єктивних причин, через що фактично подані повторно. Таким чином, суд визнає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача сплаченої ним суми 5000,00 грн за надання професійної правничої допомоги. Зазначені витрати позивача є обґрунтованими, відповідають попередньому (орієнтовному) розрахунку, наведеному у позовній заяві і підтверджуються наданими до заяви доказами.

Outcome: approved