Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 05.10.2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] був укладений кредитний договір №38492-04/2024. У подальшому, 29.08.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу №01.02-26/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає ТОВ «Свеа фінанс» за плату, а ТОВ «Свеа фінанс» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Товариство виконало умови договорів, надало відповідачу у користування грошові кошти, натомість відповідач умови кредитних договорів не виконує, кредитні кошти в установлений строк не повертає, загальний розмір заборгованості за кредитними договорами становить 28800,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 6000,00 грн, заборгованості по відсоткам 10800,00 грн, неустойка 12000,00 грн, яку просить стягнути на свою користь, а також стягнути судові витрати. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 14.05.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 64). Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» просив розгляд справи проводити без його участі (а.с. 7 на звороті). Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви і доданих до неї документів направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 56), поштове відправлення повернулось на адресу суду неврученим із відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 69-70). Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд установив наступне. Встановлено, що 29.04.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] був укладений кредитний договір №38492-04/2024 (а.с.10-13). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W3141 і був надісланий на номер мобільного телефону, зазначений відповідачем. Згідно умов договору, відповідачу надано кредит у сумі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти. Строк кредитування становить 120 днів. Дата повернення кредиту 26.08.2024. Розмір процентної ставки 1,50 % в день. Відповідно до п. 1.6 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки № [NUMBER] хх-хххх-2724. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору (п.3.1. договору). Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит зазначена у Паспорті споживчого кредиту (а.с. 14-16). В подальшому, 29.08.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу №01.02-26/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає ТОВ «Свеа фінанс» за плату, а ТОВ «Свеа фвнанс» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 26-32). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників за договором факторингу №01.02-26/24 від 29.08.2024 ТОВ «Свеа фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 28800,00 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у сумі 6000,00 грн, заборгованості за відсотками у сумі 10800,00 грн, пеня 12000,00 грн (а.с. 38). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Із положень частини другої статті 625 ЦК України слідує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається із договору [PERSON] , підписавши його, підтвердив, що він ознайомлений з умовами кредитування. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Зібрані докази вказують на те, що 29.04.2024 ТОВ «Стар файненс груп» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, згідно з яким ТОВ «Стар файненс груп» надало відповідачу кредит у сумі 6000,00 грн, а той зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. На підставі договору факторингу ТОВ «Стар файненс груп» відступило ТОВ «Свеа фінанс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Водночас на момент переходу цього права до позивача [PERSON] не повернув кредит і не сплатив проценти. За таких обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Свеа фінанс» як нового кредитора слід стягнути заборгованість за кредитним договором в частині заборгованості по тілу кредиту - 6000,00 грн та заборгованості по відсоткам - 10800,00 грн. Щодо нарахування неустойки. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цим пунктом також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, в силу дії прямої норми вказаного вище Закону, ТОВ «Свеа фінанс» зобов`язано було списати боржнику заборгованість за неустойкою в сумі 12000,00 грн, адже вона нарахована за кредитним договором укладеним після 24 лютого 2022 року, тобто у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак позивач списання неустойки не здійснив, а всупереч положень Закону в 2025 році звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, у тому числі неустойки, яка випливає з кредитних правовідносин. Із огляду на викладене вище, позовні вимоги про стягнення неустойки в сумі 12000,00 грн задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати позивачем судового збору в сумі 1412,99 грн пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial