Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитними договорами № 2001573783401, №1001918583901 на загальну суму 128374,62 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2444,42 грн. Зазначає, що 10.03.2020 між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001573783401, за яким позичальнику видано кредит у сумі 49998.33 грн.; також, 09.07.2021 укладено кредитний договір №1001918583901, за яким позичальнику кредит у сумі 36960 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору за нею виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2024 становить у загальній сумі 128374,62 грн. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 10.02.2026 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Так, вимога про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» комісії в сумі 20951 грн. 40 коп. за Договором №1001918583901 від 09.07.2021 року є безпідставною, оскільки відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Таким чином, вимога АТ «ПУМБ» щодо стягнення комісії з [PERSON] в розмірі 20 951 грн. 40 коп. за Договором №1001918583901 від 09.07.2021 року є нікчемною та задоволенню не підлягає. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним Договором №1001918583901 від 09.07.2021 року (аркуш справи №35), [PERSON] сплатила АТ «ПУМБ» в погашення вказаного кредиту 21512 грн. 64 коп. За таких умов, залишок непогашеної заборгованості складає 15447 грн. 36 коп. (36960 (тіло кредиту) 21512,64 (сплачені [PERSON] грошові кошти = 15447,36). Також, представник позивача АТ «ПУМБ» долучив до позовної заяви копію Заяви №2001573783401 від 10.03.2020 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (аркуш справи №10). Відповідно до вказаної Заяви, [PERSON] просить Банк (АТ «ПУМБ») встановити на її поточний рахунок кредитний ліміт у розмірі 15000 грн. 00 коп. Вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) складає 12577 грн. 58 коп. Вказане підтверджується і паспортом споживчого кредиту від 10.03.2020 року. За таких умов, [PERSON] не укладала з АТ «ПУМБ» кредитного договору, предметом якого є надання їй грошових коштів у розмірі 49248 грн. 37 коп. та сплату відповідних процентів з вказаного кредиту. Тож, вимога Позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2001573783401 від 10.03.2020 року в розмірі 80446 грн. 42 коп. є безпідставною. Також, розрахунки заборгованості за кредитним договором №2001573783401 від 10.03.2020 року та за кредитним договором №1001918583901 від 09.07.2021 року, які додані до позовної заяви (аркуші справи №35 та №37) не підписані їх автором, а саме [PERSON] . Також, слід зазначити, що представник АТ «ПУМБ», яка є підписантом позовної заяви [PERSON] є відмінною особою від особи, яка зазнана як виконавець розрахунків заборгованості. За таких умов, вказані вище розрахунки заборгованості не відповідають критеріям документу, оскільки не містять в собі підпису автора. Також, Позивач на підтвердження своїх позовних вимог додав до позову Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції від 12.06.2019 року, та Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції від 15.03.2021 року (яка не підписана жодною особою). Додані до позовної заяви документи не містять в собі підтверджень, що саме ці Публічні пропозиції АТ «ПУМБ» розуміла [PERSON] , ознайомилась і погодилась із ними, підписуючи Заяву №2001573783401 від 10.03.2020 року та Заяву №1001918583901 від 09.07.2021 року. Відсутність підпису будь-якої особи на Публічній пропозиції, фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Разом з тим відсутні підтвердження, що саме з доданими Позивачем до позовної заяви Публічними пропозиціями погодився Відповідач, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані Позивачем у наданому ним розрахунку заборгованості. За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу умов і правил надання послуг в АТ «ПУМБ», не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин. З наведених підстав, просив у задоволенні позову відмовити. Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, від їх представників надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотань представників сторін про слухання справи за їх відсутності фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2026 року у цивільній справі №333/715/25 заочне рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 15.05.2025 року по цивільній справі №333/715/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено наступні кредитні договори: - 10.03.2020 кредитний договір №2001573783401, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 49998.33 грн., про що свідчить підписана Заява №2001573783401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; - 09.07.2021 кредитний договір №1001918583901, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 36960 грн., про що свідчить підписана Заява №1001918583901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписуючи вказані заяви, клієнт [PERSON] підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщена на сайті банку, з урахуванням умов надання всіх послуг. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування в залежності від типу кредитної картки. Відповідно до Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженої Рішенням Правління, протокол № 760 від 11.06.2019 року, встановлено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п.5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п.5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Відповідно до доданого розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» має заборгованість, яка станом на 31.10.2024 року складає: - по кредитному договору від 10.03.2020 № 2001573783401 - 80446.42 грн., з яких: 49248.37 грн. заборгованість за кредитом; 31198.05 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; - по кредитному договору від 09.07.2021 № 1001918583901- 47928.2 грн., з яких: 26971.54 грн. заборгованість за кредитом; 5.26 грн. заборгованість процентами; 20951.4 грн. заборгованість за комісією. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, при цьому умови договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем АТ «ПУМБ», є частково обґрунтованим. Так, вимога банку щодо стягнення заборгованості за комісією, як складової заборгованості за кредитним договором №1001918583901 від 09.07.2021 року задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. При визначенні підстав та порядку нарахування комісії, потрібно керуватися положеннями абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону «Про захист прав споживачів», якими кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З огляду на зміст приписів частин 1 та 2 статті 228 ЦК України умова кредитного договору про додаткову сплату позичальником на користь кредитора під час надання кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною. Вказаний платіж є платою за послугу банку, вимагати придбання якої забороняла частина 3статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Тому така умова договору порушує публічний порядок. За змістом заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування, наданим розрахунком і банківською випискою, вбачається, що позивачем заявлено вимоги щодо стягнення комісії як щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості, яке узгоджено з відповідачкою згідно із встановленими тарифами. Тобто АТ «ПУМБ» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія має сплачуватись позичальницею. Жодних доказів вчинення будь-яких дій в якості послуг на користь позичальниці, матеріали справи не містять, і тому ця умова є нікчемною умовою договору, внаслідок чого сума нарахованої комісії не може бути стягнута на вимогу кредитора з позичальника. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16, та висновками Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2019 року, зроблених під час розгляду справи 666/4957/15-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року при розгляді справи №363/1834/17, де визначено, що комісія, яка нараховується банком є послугою з обслуговування кредиту, а тому не підлягає стягненню на користь кредитора при наданні позичальнику коштів на придбання споживчої продукції. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Укладеним між сторонами кредитним договором встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99% без уточнення систематичності запиту інформації щодо кредиту споживачем. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору, укладеного між АТ «ПУМБ» та [PERSON] , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 2,99 %, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією в розмірі 20951,40 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Крім того, згідно з розрахунком заборгованості та випискам по особовим рахункам, наданими позивачем, відповідач сплатив позивачу 11524,18 грн., які зараховані як сплата комісій. Таким чином, суд доходить до висновку, що суми комісії, сплачені відповідачем та нараховані йому Банком, мають бути вирахувані із загальної суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку, після чого загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку за кредитним договором №1001918583901 від 09.07.2021 року становить 15452,62 грн. (розрахунок: 47928,20 грн. 20951,40 грн. 11524,18 грн. = 15452,62 грн.). Щодо тверджень представника відповідача з приводу не укладання [PERSON] кредитного договору №2001573783401 від 10.03.2020 року слід зазначити таке. Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитних коштів у вигляді кредитного ліміту, який був збільшений до 50000 грн., що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №2001573783401 від 10.03.2020 року. Протягом дії кредитного договору відповідач не надавала заперечень Банку, що не погоджується з розміром збільшеного кредитного ліміту, навпаки, активно користувалася карткою після збільшення розміру кредитного ліміту, та частково погашала кредит, що підтверджується випискою з особового рахунку. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що вона не ознайомлювалися з умовами кредитування, оскільки вказане спростовуються наявними в матеріалах справи заявами про приєднання до умов договору, які підписані відповідачем, та у яких зазначено як про ознайомлення з умовами кредитного договору, так і самі процентні ставки, розмір кредиту тощо. Крім того, недоречними є доводи відповідача про помилковість наданого банком розрахунку заборгованості, оскільки, заперечуючи такий розрахунок відповідач свого контррозрахунку не надала. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви та стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» суму заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 95899,04 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» задоволено частково, у відповідності до вимог ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 1809,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial