Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

11.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» (далі ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс») звернулося до Житомирського районного суду Житомирської області із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 4147627 від 17.11.2023 в розмірі 54 879,36 грн, 2 422,40 грн судового збору, 10 000,00 витрат на професійну правничу допомогу. Стислий виклад позовної заяви В обґрунтування позову зазначають, що між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] 17.11.2023 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4147627 у електронній формі. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 24 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності на строк 360 днів, тобто до 10.11.2024 зі сплатою відсотків у розмірі 2,00% за день користування кредитними коштами в межах всього строку. Отримавши кошти від фінансової компанії остання своїх зобов`язань не виконала і тому утворилась заборгованість. Відповідно до договору факторингу від 26.08.2024 ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором у розмірі 54 879,36 грн, яка складається з 24 499,98 грн заборгованості за тілом кредиту, 30 379,38 грн заборгованості за відсотками. У добровільному порядку спір не врегульовано, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом. Заяви, клопотання учасників справи. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без його присутності. Відповідач у заяві від 16.03.2026 позовні вимоги визнала повністю. Справу просила розглядати без її участі. Просила зменшити витрати на правову допомогу. Процесуальні дії у справі 05.01.2026 ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області справа № 278/6315/25 направлена для розгляду до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю. 02.02.2026 ухвалою Звягельського міськрайонного суду провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Звягельського міськрайонного суду від 02.02.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк». У судові засідання 19.02.2026, 16.03.2026 учасники справи не з`явилися. Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, у заявах клопотали про проведення судового засідання без їх участі згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за доцільне розглянути справу по суті на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 17.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] у електронній формі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4147627, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 24 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п. 1.3 договору кредит надано на строк 360 днів; дата погашення кредиту 10.11.2024. Стандартна процентна ставка становить 2,00 % в день (пункти 1.4.1 договору), знижена процентна ставка становить 0,02 % в день та застосовується за умови, якщо клієнт до 16.12.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти, визначені як необхідні у графіку платежів (п. 1.4.2 договору). Кредитні кошти надаються у безготівковій формі на карту із номером [NUMBER] (а. с. 15-27). Цього ж дня ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало на рахунок [PERSON] кредитні кошти у розмірі 24 500,00 грн, але остання належним чином не виконувала грошові зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 21.03.2024 виникла заборгованість в сумі 54 879,36 грн, яка складається з 24 499,98 грн заборгованості за тілом кредиту, 30 379,38 грн заборгованості за відсотками (а. с. 29-31). 26.08.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу № 26/08/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» набуває за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 44-50). До договору долучено витяг з реєстру боржників, де зазначено, що [PERSON] має борг за договором № 4147627 від 17.11.2023 у розмірі 54 879,36 грн; копію платіжної інструкції про перерахування позивачем на користь ТОВ «Лінеура Україна» грошових коштів на виконання договору факторингу від 26.08.2024. АТ «Приват банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів надав інформацію, що банківська картка № [NUMBER] емітована банком на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та надано виписку за рахунком, де 17.11.2023 зафіксовано надходження коштів у сумі 24 500,00 грн (а. с. ). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між відповідачем та первісним позикодавцем укладено в електронному вигляді, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно із положеннями статей 1046-1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Також позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц). Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] склалися договірні правовідносини. Кредитний договір укладений у електронній формі, сторони обумовили істотні умови договору як то розмір споживчого кредиту, відсоткову ставку за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Позивачем доведено виконання ТОВ «Лінеура Україна» своїх зобов`язань за договором № 4147627 від 17.11.2023 щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, встановленому договором. Вказане підтверджується як повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» від 28.08.2024 про переказ 24 500,00 грн на картку із маскою [NUMBER] (а. с. 28), а також наданою АТ «Приват банк» інформацією щодо повного номеру платіжної картки, емітованої на ім`я відповідача та випискою про рух коштів за вказаним рахунком станом на 17.11.2023. Наявність фактичних кредитних відносин підтверджується також частковим виконанням відповідачем своїх кредитних зобов`язань за договором та внесення нею 16 806,66 грн на їх погашення (а. с. 29-30). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору Цивільного кодексу України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. На підтвердження розміру заборгованості позивачем долучено розрахунок. Суд звертає увагу, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості за договором № 4147627 за відсотками відповідає вимогам Закону України Про споживче кредитування щодо максимального розміру денної процентної ставки, оскільки заборгованість денною відсотковою ставкою у розмірі 2 % розрахована лише до 21.03.2024. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем доведено набуття права вимоги за договором № 4147627 від 17.11.2023 відповідно до копій договору факторингу від 26.08.2024, квитанції про перерахування коштів на виконання договору від 26.08.2024, витягу з реєстру боржників, де зазначено суму заборгованості [PERSON] . Тому встановлені підстави для прийняття визнання позову відповідачем, оскільки вказане відповідає вимогам закону та не порушує прав, законних інтересів інших осіб. Відтак позивачем доведено порушення його майнових прав відповідачем. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки заяву про визнання позову відповідачем подано до початку розгляду справи по суті, то суд застосовує правила ч. 1 ст. 142 ЦПК України щодо повернення із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд виснує наступне. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової допомоги; копію акту прийому-передачі виконаних робіт з детальним описом наданих послуг та рахунок на оплату на суму 10 000,00 грн. Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та зважаючи на фінансовий стан обох сторін, враховуючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, без присутності учасників справи, задоволена у повному обсязі, кількість процесуальних документів, виготовлених представником при поданні позову, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3500,00 грн.

Outcome: approved