Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Представник позивача Паладич Аліна Олександрівна звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просила стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 2095547 від 14.02.2025 в сумі 34 929, 99 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 14.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю „СЕЛФІ КРЕДИТ та [PERSON] було укладено договір № 2095547 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України „Про електронну комерцію. ТОВ „Селфі кредит надав позичальнику кредит в гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1 % в день. Таким чином, позичальником було отримано кредит в загальній сумі 7000,00 грн. 30.09.2025 року між ТОВ „Селфі кредит та ТОВ „Свеа фінанс було укладено договір факторингу № 01-02-39/25. Відповідно до умов договору до позивача перейшло право грошової вимоги до позивача. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість відповідача за договором № 2095547 від 14.02.2025 становить 34929,99 грн та складається: з 6999,99 грн заборгованість по тілу, 13930,00 грн заборгованість по відсотках, 14000,00 грн пеня. 17 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача у судове засідання не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.110-111). Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце засідання повідомлявся за адресою реєстрації відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, причини неявки не повідомлені, відзиву не подано. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено у статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 14 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „СЕЛФІ КРЕДИТ та [PERSON] було укладено договір № 2095547 про надання споживчого кредиту за продуктом „NewShort (а.с.14-27). На умовах, встановлених договором, відповідач отримав кошти у кредит в національній валюті України гривні та зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1 договору). Сума кредиту склала 7000,00 грн, строк кредиту -360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується в межах строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 0,15 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності товариства в дату першого платежу 16.03.2025 або протягом наступного календарного дня, що слідує за вказаною датою, сплатить кошти у сумі першого платежу, визначеного в графіку платежів. Загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 25200 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 23415 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом складає 2333,95 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1349,86 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь період користування кредитом складає 32200 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки складає 30415 грн. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок позивача. Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кожний день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Договір укладений за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому законом України „Про електронну комерцію. Відповідно до інформації Товариства з обмеженою відповідальністю „ПЕЙТЕК за вих. № 20250930-9543 від 30.09.2025 встановлено, що 14.02.2025 було успішно зараховано кошти на картку ЕПЗ 5457082299487079 від ТОВ „СЕЛФІ КРЕДИТ (а.с.60). 30 вересня 2025 року між ТОВ „СЕЛФІ КРЕДИТ та ТОВ „СВЕА ФІНАНС було укладено договір факторингу № 01.02.-39/25. У відповідності до умов договору сторони погодили, що лієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені договором (а.с.61-74). Відповідно до витягу із реєстру боржників в електронному вигляді до договору факторингу від 30.09.2025 № 01.02-39/25 вбачається, що до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2095547 від 14.02.2025 на загальну суму 34929,99 грн (а.с.88). Відповідно до п.5 ч.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За положеннями ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення прав позивача. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за договором № 2095547 від 14.02.2025 про надання коштів на умовах споживчого кредиту встановлено, що відповідач має заборгованість у розмірі 34929,99 грн, яка складається з: 6999,99 грн заборгованість по тілу кредиту, 13930,00 грн заборгованість по відсотках, 14 000,00 грн пеня (а.с.54-59). З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню. Так, у частині вимог про стягнення пені слід відмовити. Щодо нарахованої пені, то згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»(далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення"Цивільного кодексу Українипунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тож суд відмовляє у стягненні пені. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (59,92%).

Outcome: partial