Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулася до суду з позовною вимогою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 16 жовтня 1993 року, який зареєстрували у Садківській сільській раді Старобільського району Луганської області, актовий запис № 06. Причина розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння, поваги і довіри. Фактично шлюбні відносини припинилися і мають формальний характер. Просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Садківській сільській раді Старобільського району Луганської області, актовий запис № 06. До початку судового засідання представник позивача надав суду письмову заяву, в якій зазначив про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час був повідомлений належним чином. Матеріали справи містять заяви представника відповідача [PERSON] , [PERSON] відповідно до яких останній неодноразово відкладав розгляд справи з різних причин, до яких суд ставиться критично та розцінює, як затягування розгляду справи. Ухвалою суду від 20.06.2025 року постановлено розгляд даної справи здійснювати у спрощеному порядку. Ухвалою суду від 03.09.2025 року постановлено відмовити представнику відповідача у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до Немишлянського районного суду м. Харкова. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 16.10.1993 року, зареєстрованих у Садківській сільській раді Старобільського району Луганської області, актовий запис № 06, підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що позовна заява була подана до суду 20.05.2025, отже з часу надходження позовної заяви минуло понад 9 місяців, позивач не змінив наміру про розірвання шлюбу, просить прискорити розгляд справи, отже незадоволення позову буде порушувати права позивача. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення позивача викладені в заяві, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я фактично не існує, сторони проживають окреме тривалий час, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає таке. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України). На підставі викладеного та

Outcome: approved