Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який 22 серпня 2017 року було зареєстровано Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений актовий запис № 2369 (Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , про що зроблений актовий запис №365 від 16.02.2018 р. Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Шлюбне життя не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на взаємовідносини між подружжям. Сімейні відносини припинені - з 2022 року, вони живуть окремо кожен своїм життям і не ведуть спільного господарства. Спір щодо поділу майна між ними відсутній. У подальшому позивач не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем і бажає розірвати шлюб, укладений між ними. На примирення та збереження шлюбу з відповідачем не згодна. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір`ю. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. З огляду на все вищезгадане, позивач просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22 серпня 2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 2369. 20 січня 2026 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялися запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Остання відповідь на запит надійшла до суду 28 січня 2026 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2026 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху через наявні у ній недоліки. 13 лютого 2026 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). 02 березня 2026 року від позивача надійшли додаткові пояснення у справі щодо можливості примирення сторін, в якій позивач - [PERSON] зазначає, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені близько чотирьох років тому. Сторони тривалий час проживають окремо, у тому числі за межами України, спільного господарства не ведуть, подружні відносини відсутні, спільне сімейне життя не здійснюється та не підтримується. Спільна дитина сторін постійно проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини фактично припинені, намірів щодо примирення або відновлення подружніх відносин вона не має. 17 березня 2026 року від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій відповідач - [PERSON] зазначив, що, розглянувши позовну заяву [PERSON] про розірвання шлюбу, повідомляє про свою згоду із заявленими позовними вимогами, а тому визнає позов в повному обсязі. Також повідомляє, що дійсно спір про майно між ними на даний час відсутній. Однак, зауважує, що питання стосовно місця проживання сина [PERSON] між ними не вирішувалося. Відповідач хоче та має можливість спілкуватися із сином, надає йому допомогу, бажає щоб син був поряд з ним, однак, зважаючи на військові дії в Україні, зараз син та його мати перебувають за кордоном. Він хоче вирішити питання виховання та спілкування із сином добровільно, однак якщо [PERSON] буде чинити перешкоди у їхньому спілкуванні, то вказане питання буде вирішуватися в іншому судовому процесі. Невирішення питання щодо місця проживання сина та спілкування з ним, зважаючи на небезпеку його знаходження в Україні, не є перешкодою для розгляду даної справи про розірвання шлюбу, оскільки [PERSON] досить тривалий час проживала іншою сім`єю в Німеччині. Вони дійсно стали чужими один одному, тому про відновлення сім`ї не може бути і мови, однак сина буде забезпечувати та допомагати йому. Відповідач буде повноцінним батьком, незважаючи на будь-які зусилля його матері. Також він збирався самостійно поставити питання про розірвання шлюбу, однак [PERSON] подала позовну заяву раніше. Строк для примирення, регламентований ст. 111 Сімейного кодексу України, просить суд не надавати, оскільки неможливо відновити сім`ю, якої вже немає. Дану справу просить розглянути за наявними в справі матеріалами без його участі у зв`язку з неможливістю з`явитися на судове засідання. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 22 серпня 2017 року між Позивачем та Відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] , актовий запис №2369 (а.с. 23). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 16 лютого 2018 року, Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] , про що зроблено відповідний актовий запис №365 (а.с. 24). Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб між ними є формальним, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд роз`яснює, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до платіжної інструкції №C852-ETMC-1E50-MEP5 від 26 листопада 2025 року, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн. З огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору, що становить 605,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved