Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

13 січня 2026 року адвокат Соломко О.В., який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» на підставі довіреності від 11 серпня 2025 року, звернувся засобами «Електронний суд» до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-8015799 від 18 травня 2023 року у розмірі 21 300 грн, а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2662, 40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.05.2023 року між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та [PERSON] укладено кредитний договір № 00-8015799 на суму 6300,00 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 6 000,00 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Умовами договору встановлено, що за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 300,00 грн. 18 травня 2023 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів на виконання умов договору № 00-8015799 від 18 травня 2023 року безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ФК «Контрактовий дім» на платіжну картку № 5457-08XX-XXXX-8730. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується повідомленням від 19 січня 2024 року з відміткою та додатком до нього. Всупереч умов договору № 00-8015799 від 18 травня 2023 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 21 300,00 грн, з яких: заборгованість по кредиту 6 300,00 грн; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 15 000,00 грн. 18 грудня 2023 року між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ТОВ «ФК ЕЙС» укладений договір факторингу № 1-18122023, за умовами якого до ТОВ «ФК ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року від ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" до ТОВ «ФК ЕЙС» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 21 300,00 грн. Позивач зазначив, що станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору не сплачена, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЕЙС» просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 21 300,00 грн, а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Витребувано з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо зарахування коштів на картковий рахунок маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] . За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2026 року, цивільну справу передано в провадження судді Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Суд встановив, що 18 травня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладений договір кредитної лінії № 00-8015799, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Умовами договору встановлено, що сума кредитного ліміту складає: 6 000,00 грн; тип кредиту кредитна лінія; строк дії кредитної лінії: 120 (двісті сорок) днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю «15» вересня 2023 року або достроково. Відповідно до пп.1.3.1 Договору позичальник зобов`язався оплатити проценти в рекомендовану дату погашення процентів 07 червня 2023 року та здійснити чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 20 день після рекомендованої за фактичне користування грошовими коштами. Положеннями п.1.4 Договору встановлений тип процентної ставки - фіксована. Згідно з п.п. 1.4.1. Договору, знижена процентна ставка становить 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання Кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування Кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. За змістом п.п. 1.4.2 Договору стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20 дня користування Кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом, по день повернення Кредиту. Згідно з п.1.5, 1.6 Договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 300,00 грн. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Положеннями п. п. 1.7 - 1.8. Договору встановлено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 5472,01%. Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 22 500 грн. Зі змісту п.1.10 Договору слідує, усі істотні умови Договору, порядок їх застосування погоджені сторонами під час укладення Договору. Відповідно до п. 2.2 цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 2.3 Договору дата надання/видачі кредиту дата перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів Кредиту в сумі 6300,00 грн. на карту Позичальника № [NUMBER] . Відповідно до п.3.1 Договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку Кредитодавця на платіжну карту Позичальника до дня повернення Кредиту протягом дії кредитної лінії. Згідно з п.3.4 Договору проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з дня видачі кредиту до дати фактичного повного повернення Кредиту протягом строку визначеного Договором. За змістом п.4.3.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Зазначений договір підписаний [PERSON] електронним підписом 3361F. 18 травня 2023 року відповідач [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписав Паспорт споживчого кредиту, зі змісту якого слідує, що відповідач ознайомився з основними умовами кредитування, інформацією щодо орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, із порядком повернення кредиту, а також наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Як вбачається з наданої АТ КБ «ПриватБанк» інформації на виконання ухвали суду 15 січня 2026 року, на ім`я [PERSON] була емітована банківська картка № [NUMBER] . За період з 18 травня 2023 року по 23 травня 2023 року було зарахування грошових коштів на вказану банківську картку у розмірі 6000 грн у додатку. З наданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки за договором № б/н за період з 18 травня 2023 року по 23 травня 2023 року вбачається, що 18 травня 2023 року були зараховані на банківську картку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 6 000 грн. Зі змісту довідки про ідентифікацію ТОВ «Качай гроші» слідує, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] з яким укладено договір № 00-8015799 від 18 травня 2023 року, ідентифікована ТОВ «Качай гроші». Відповідно до детального розрахунку заборгованості ТОВ «Качай гроші» станом на 18 грудня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 00-8015799 від 18 травня 2023 року становить 21 300,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 6 300,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 15 000,00 грн. 18 грудня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК ЕЙС» укладений договір факторингу № 1-18122023, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами відповідно до Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно з п.2.2. Договору факторингу з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, відповідно до реєстру та набуває всіх прав за ним. За змістом п.2.3. Договору факторингу відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги. Відповідно до акту прийому-передачі до договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року фактор та клієнт уклали цей акт про те, що згідно з вимогами п.4.2 договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників клієнта від 18 грудня 2023 року у кількості 2493 боржників. З Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року вбачається, що [PERSON] (порядковий номер 2090) є боржником за кредитним договором № 00-8015799 від 18 травня 2023 року, сума заборгованості становить 21 300 грн, з яких: 6 300 грн заборгованість по тілу кредиту; 15 000 грн - заборгованість по відсоткам. Згідно з детальним розрахунком та виписки з особового рахунку ТОВ «ФК ЕЙС» за кредитним договором станом на 25 грудня 2025 року заборгованість [PERSON] становить грн, з яких: 6 300 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15 000 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Суд встановив, що [PERSON] підписав з ТОВ «Качай гроші» Договір кредитної лінії № 00-8015799 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 3361F. Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами Договір кредитної лінії №00-8015799 від 18 травня 2023 року містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму позики, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування. Зокрема, сторони погодили суму договору, розмір щомісячних процентів, річні проценти, графік платежів, реальну річну процентну ставку, щомісячні проценти, розмір пені та інші істотні умови. За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення між відповідачем та ТОВ «Качай гроші» кредитного договору. ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання за договором позики виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджено факт відступлення права вимоги грошової вимоги ТОВ «Качай гроші» на користь ТОВ «ФК «Контрактовий дім», яке в свою чергу відступило право вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до боржника [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» суд задовольняє у повному обсязі, тому сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2662,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. Велика Палата Верховного Суду вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. На виконання вказаних вимог представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, додаткову угоду № 25770676632 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10, довіреність від 20 серпня 2025 року. Зі змісту акту прийому-передачі наданих послуг від 25 грудня 2025 року слідує, що АБ «Соломко та партнери», в особі керуючого бюро адвоката Соломки О.В. надало ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» юридичні послуги, зокрема: складання позовної заяви, вартість послуги 5 000 грн, вивчення матеріалів справи, вартість послуги 1 000 грн, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації 500 грн, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації - 500 грн. Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи (позов поданий дистанційно через систему Електронний суд, представник позивача участі у судових засіданнях не приймав), застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved