Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Представник позивача адвокат Петренко О.В. звернулася до суду з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2024 року Братським віддділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 26. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. За час проживання в шлюбі між позивачем та відповідачем виникали сварки та непорозуміння, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак надіслали до суду відповідно телефонограму та заяву, в яких просять суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти ухвалення заочного рішення . Відповідач в судове засідання не з`явився повторно. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками, надісланим рекомендованими листами з повідомленням, однак листи повернулися на адресу суду з зазначенням на конвертах причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою", що відповідно до пункту 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення повісток в день проставлення у поштовому повідомленні таких відміток. Про розгляд справи, призначений на 13.03.2026 р. відповідач був обізнаний, оскільки отримав судову повістку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. № 44). За таких обставин суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позовну заяву, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити у вищевказаній цивільній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2024 року Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом № 26, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 червня 2024 року вказаним органом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. № 6). Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбне життя подружжя не склалося через різні характери та погляди на життя у зв`язку з чим між позивачем та відповідачем виникали сварки та непорозуміння. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позицію позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є недоцільним, оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач просить розірвати шлюб, а відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2024 року Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознеснського району Миколаївської області, прізвище після реєстрації шлюбу змінила дружина з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. №6). В позовній заяві позивач просить відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюб (ч. 2 ст. 114 СК України). Згідно ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить суд судові витрати залишити за нею.

Outcome: approved