Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Віва Капітал" (далі - ТОВ «ФК «Віва Капітал») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11 820,00 грн та судові витрати у справі: 3 028,00 грн судового збору і 10 600,00 грн на правову допомогу. Позов мотивовано тим що, 13.04.2024 року [PERSON] та ТОВ "ФК "Віва Капітал" уклали кредитний договір № 1410446363313, відповідно до якого відповідач отримала на споживчі цілі кредит у розмірі 3 000,00 грн (три тисячі) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі від 890,25% до 894,25% (2,25% в день перші 20 днів, 2,45% в день з 21 дня по дату повернення) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 139908,58% до 162551,83%. Згідно п. 1.3 договору кредит надано строком на 120 днів з 13.04.2024 року по 11.08.2024 року. Відповідач звернулася з заявкою на отримання кредиту 13 квітня 2024 року о 15:52, а в 17:08 13 квітня 2024 року вона підписала кредитний договір шляхом введення в особистому кабінеті OTP паролю «D4Z3J6». Одразу ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» свої зобов`язання за цим договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, переказ коштів здійснено 13 квітня 2024 року, що підтверджується довідкою про переказ коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» (далі - TOB «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ»), а також довідкою про ідентифікацію. Перерахування кредитних коштів на банківські картки клієнтів ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» здійснює TOB «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» відповідно до договору від 18 травня 2023 року № М1805/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів. Інформаційна взаємодія між компаніями здійснюється за захищеними протоколами HTTPS (HTTP over TLS), за посередництвом процесингового центру ВПС та/або оператора послуг платіжної інфраструктури ВПС. Відомості про факт перерахунку коштів передаються шляхом електронного обміну даними. TOB «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» надало довідку від 27 травня 2025 року вихідний № 7/11340 про успішність операції згідно з транзакцією від 13 квітня 2024 року № 1393499753 у сумі 3 000,00 грн на картку [NUMBER] (AT «Пумб»). Одночасно, TOB «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» сформувало довідку про ідентифікацію, що підтверджує переказ кредитних коштів за транзакцією від 13 квітня 2024 року № 1393499753. Станом на 07 липня 2025 року загальна сума заборгованості за кредитним договором від 13 квітня 2024 року № 1410446363313 становить 11 820,00 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 8 820,00 грн. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2025 року визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю. О. та справа передана судді (а.с. 31-32). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін (а.с. 38-39). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Позивач, самостійно відправив примірник позовної заяви разом з додатками до неї, відповідачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями доказів відправлення (а.с. 37) Відповідачу двічі надсилалася ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї. У встановлений судом строк, відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили, конверти повернулись з відмітками "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 41;43). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи Із матеріалів справи встановлено, що 13 квітня 2024 року відповідач та ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» уклали кредитний договір (а. с. 5-10). Відповідач отримала на споживчі цілі кредит у розмірі 3 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі від 890,25% до 894,25% (2,25% в день перші 20 днів, 2,45% в день з 21 дня по дату повернення) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 139908,58% до 162551,83%. Згідно з пунктом 1.3 кредитного договору кредит надано строком на 120 днів з 13 квітня 2024 року до 11 серпня 2024 року. Відповідач звернулася з заявкою на отримання кредиту 13 квітня 2024 року о 15:52, а в 17:08 13 квітня 2024 року вона підписала кредитний договір шляхом введення в особистому кабінеті OTP паролю «D4Z3J6» (а.с. 4). Судом встановлено, що TOB «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, переказ коштів здійснено 13 квітня 2024 року, що підтверджується довідкою про переказ коштів TOB «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», а також довідкою про ідентифікацію (а.с. 14-15). Перерахування кредитних коштів на банківські картки клієнтів ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» здійснює TOB «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» відповідно до договору від 18 травня 2023 року № М1805/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів. Інформаційна взаємодія між компаніями здійснюється за захищеними протоколами HTTPS (HTTP over TLS), за посередництвом процесингового центру ВПС та/або оператора послуг платіжної інфраструктури ВПС. Відомості про факт перерахунку коштів передаються шляхом електронного обміну даними. (а.с. 16-19). Відповідно до розрахунку станом на 07 липня 2025 року загальна сума заборгованості за кредитним договором від 13 квітня 2024 року № 1410446363313 становить 11 820,00 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 8 820,00 грн (а.с. 21-24). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досянуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що договір про надання фінансового кредиту укладається у письмовій формі. Договір про надання фінансового кредиту, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК ««ВІВА КАПІТАЛ» умови кредитного договору виконало, натомість доказів того, що відповідач виконав належним чином зобов`язання за договором, надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов договору (сплачував щомісячні мінімальні платежі), суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ТОВ ФК «Віва Капітал» є обґрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат Що стосується судових витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду першої інстанції, ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» у позовній заяві заявило вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10 600,00 грн. Із матеріалів справи вбачається, що 02 січня 2025 року адвокатське бюро «Грушевий Ю.В.» та ТОВ «ФК» Віва Капітал» уклали договір про надання правової допомоги № 1 (а.с. 26-28). 26 червня 2025 року адвокатське бюро «Грушевий Ю.В.» та ТОВ «ФК «Віва Капітал» затвердили акт виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2025 року (а.с. 29). Також позивач надав платіжну інструкцію про перерахування коштів за надання правової допомоги згідно договору №1 від 02.01.2025 року(а.с. 31). Разом з тим, у постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Таким чином, аналізуючи матеріали справи суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, визначений адвокатом є завищеним, враховуючи, що предметом спору є стягнення заборгованості у розмірі 11 820,00 грн, тобто справа відноситься до малозначних, сума заявлених витрат на правову допомогу у розмірі 10 600,00 грн є непропорційною щодо ціни позову, тому сума витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 4 000,00 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які понесені ним при зверненні до суду зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial