Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

22.01.2026 представник ТОВ «Юніт Капітал» - Хлопкова М.С. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №170045 від 03.02.025 у розмірі 27 830,17 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 03.02.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] , уклали кредитний договір №170045 на суму 31765,00 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти на платіжну картку № [NUMBER] , а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити відсотки за його користування. 16.04.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та Позивач уклали Договір факторингу №16042025 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №16042025 від 16.04.2025 від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача . Оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів у нього виникла заборгованість, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №170045 від 03.02.025 у нього наявна заборгованість у розмірі 30230,17 грн, яка складається з наступного: 27019,13 грн - заборгованість по кредиту; 10,04 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом; 801,00 грн заборгованість по комісії; 2400,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Ухвалою суду від 27.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не прибув, однак в поданій заяві просив суд розглядати справу без його участі, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не прибув, причин своєї відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву не подавав. 24.03.2026 суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 03.02.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 170045 на суму 31 765,00 грн. Встановлено, що даний договір було укладено в електронній формі. Кредитний договір складається з індивідуальної частини, яка містить персональні умови кредитування Позичальника, графіку платежів та публічної частини, спільної для всіх клієнтів Кредитодавця розміщеної на сайті за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Зокрема, згідно з Правилами, до укладення Кредитного договору, Позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано Паспорт споживчого кредиту у вигляді додатку до оферти/проекту кредитного договору. Під час реєстрації, відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті Кредитодавця, Відповідач пройшов процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення Кредитного договору. Первісний кредитор здійснив ідентифікацію та верифікацію Позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів, а також за допомогою системи BankID НБУ, що було передбачено та погоджено умовами Кредитного договору. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом [NUMBER] , що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами На виконання умов Кредитного договору, 03.02.2025 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку [PERSON] , № 5363-54ХХ-ХХХХ-5788, що підтверджується довідкою про перерахування коштів Встановлено, що 16.04.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 16042025, згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу 1 встановлено, що «Право вимоги» означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 1.5. Договору факторингу 1 погоджено, що «Реєстр прав вимог» - означає перелік Прав вимог до Боржників, що відступається за цим Договором. Форма Реєстру прав вимог наведена в Додатку №1 до цього Договору. Пунктом 2.1. Договору факторингу 1 встановлено, що Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу 1 погоджено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту приймання-передачі Реєстру, по формі встановленій у відповідних Додатках. Таким чином, відповідно до Реєстру прав вимог № 5 від 05.08.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 5 від 05.08.2025 до Договору факторингу 1 (Додаток №10, № 11), до Позивача перейшло право вимоги до [PERSON] . Судом встановлено, що під час укладення Кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання Кредитного договору [PERSON] із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Однак, як видно з матеріалів справи, [PERSON] належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів у нього виникла заборгованість, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №170045 від 03.02.025 у нього наявна заборгованість у розмірі 30230,17 грн, яка складається з наступного: 27019,13 грн - заборгованість по кредиту; 10,04 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом; 801,00 грн заборгованість по комісії; 2400,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. А згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором №170045 від 03.02.025 та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками у сумі, яку просить позивач, а саме 27830,17 грн. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» останнім відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» на підставі Договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, Додаткової угоди до нього № 25771367472 від 11.09.2025 та Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, та такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відтак, з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 7000 гривень.

Outcome: approved