Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

12.02.2026 представник позивача адвокат Вербицька Лейла Джанібеківна звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що позивач [PERSON] з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2016 року. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . З початком повномасштабного вторгнення рф в Україну, відповідачка з дитиною на весні 2022 року поїхала за кордон. З січня 2023 року шлюбні відносини припинились. Підставою для розірвання шлюбу позивач вважає відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя з відповідачем, втрату любові та поваги. Наразі проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач переїхала до Польщі та там проживає. Таким чином, позивач вважає, що їх сім`я розпалась повністю та остаточно і продовжувати шлюбні відносини позивач не бажає, на підставі викладеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, позивач та представник позивача подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та надали згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2016 зареєстрований Тернівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №212 (а.с.4). На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають (а.с.2-3). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 109 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ч. 2, ч.3 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Підсумовуючи, суд вважає, що позов обґрунтований, шлюб між сторонами існує формально, докази про можливість збереження сім`ї сторін відсутні, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, примирення між сторонами неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно, позивач [PERSON] наполягав на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, а тому, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, що має істотне значення, відтак шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовної заяви, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 1331,20 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved