Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 12.07.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 469987-КС-001 про надання кредиту шляхом направлення товариством пропозиції (оферти) та акцептуванням її відповідачем через телекомунікаційну систему одноразовим ідентифікатором UA-1366, який був надісланий на мобільний номер телефону відповідача [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (який позичальником зазначено при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою, що становить 1,1669107 % за кожен день користування кредитом. Товариство виконало свої зобов`язання за договором кредиту, натомість відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 01.12.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 469987-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 19 360,22 грн, що складається з:заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 000,00 грн, заборгованості за процентами - 12 460,22 грн, заборгованості за комісією - 900 грн. Зважаючи на вищезазначені обставини позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 469987-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 19 360,22 грн, що складається з:заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 000,00 грн, заборгованості за процентами - 12 460,22 грн, заборгованості за комісією - 900 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 07.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано письмові докази, що становлять банківську таємницю. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке вона може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.07.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 469987-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 2.1 Договору про надання кредиту кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Строк, на який надається кредит: 16 тижнів (п. 2.3. Договору). Відповідно до 2.4. Договору стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000%, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,16691070%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. У п 2.5 Договору передбачено, що комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 900,00 грн. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Термін дії Договору: до 01.11.2023 року (п. 2.7. Договору). В пунктах 2.8. та 2.9. Договору передбачено орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 12 640,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12 412,89 процентів. Також додано пропозицію (оферту) укласти договір № 469987-КС-001 про надання кредиту від 12.07.2023, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 469987-КС-001 про надання кредиту та паспорт споживчого кредиту, підписані [PERSON] 12.07.2023, та в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, аналогічні договору про надання кредиту. Крім того, в паспорті споживчого кредиту в розділі 5 міститься графік платежів. Відповідно до довідки, яка містяться у матеріалах справи, відповідач отримав на свою платіжну картку № [NUMBER] у АТ «ПУМБ» 12.07.2023 кредитні кошти в розмірі 6 000,00 грн. На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «ПУМБ» надало виписку з рахунку клієнта, відкритого на ім`я [PERSON] , з якої встановлено, що на рахунок відповідача 12.07.2023 надійшли кошти в розмірі 6 000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 469987-КС-001 від 12.07.2023 станом на 05.12.2025 заборгованість [PERSON] за зазначеним договором становить 19 360,22 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за кредитом, 12 460,22 грн - заборгованість за відсотками, 900 грн - заборгованість за комісією. Норми права, які були застосовані судом За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (статті 610, 612 ЦК України). З огляду на зазначені норми права Верховний Суд у своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Зі змісту статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Мотивована оцінка і висновки суду З положень ч. 13 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України слідує, що обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру заборгованості покладається на позивача, а відповідач, у разі заперечень щодо обставин, викладених у позові, повинен спростувати наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитом та її розмір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України). Оцінивши допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Зібрані у справі докази підтверджують те, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, в подальшому додаткові угоди до кредитного договору, які підписані сторонами електронним підписом. [PERSON] підписала цей договір та додаткові угоди до договору з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового пароля), направленим ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на телефонний номер. Таким чином, встановивши, що позичальник не виконав у повному обсязі визначені кредитним договором обов`язки з повернення одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів у межах строку користування кредитом, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами у розмірі 19 360,22 грн. Таким чином, враховуючи, що позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надав докази укладення договору та наявності заборгованості за кредитним договором, оскільки такі докази не спростовані відповідачем, то суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Судовий збір Як убачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved