Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги, висловлені в її заяві та просить суд встановити факт свого постійного проживання разом з її бабусею [PERSON] , померлою [INFO] в будинку [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи Покровської міської ради Нікопольського району в судове засідання не з`явився, але надіслав суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу за їх відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт постійного проживання заявниці [PERSON] з померлою [INFO] її бабусею [PERSON] на протязі більше ніж 10 років поспіль, дійшов до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла рідна бабця [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, і будинок [ADDRESS] , що належав померлій на праві власності. Згідно витягу з реєстру територіальної громади Покровської міської ради заявник [PERSON] з 23.03.2010 року і по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де проживали і були зареєстровані її батьки. В 2012 році помирає батько заявниці [PERSON] , а вже 01.07.2016 року помирає мати заявниці [PERSON] , тому фактично з липня 2016 року вона постійно проживала разом із своєю бабусею [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , оскільки на підставі рішення Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №423 від 25.08.2016 року [PERSON] була призначена опікуном неповнолітньої [PERSON] та здійснювала за нею догляд до своєї смерті [INFO] . У встановлені законом строки [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її бабусі, але отримала постанову нотаріусу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 січня 2026 року, у зв`язку із неможливістю підтвердити факт родинних стосунків між спадкодавцем та спадкоємцем. Згідно вимог ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованій шлюбі. Сім`ї розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя» вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за ст. 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом». Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Заявник такої заяви не подавав. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] немає. Верховий Суд у постанові від 10.01.2019 року по справі № 484/747/17 зазначив наступне: «Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець фактично не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом». З досліджених судом доказів, а також пояснень допитаних у судовому засіданні свідків беззаперечно доведено, що [PERSON] на день відкриття спадщини, тобто на [INFO] постійно проживала разом зі своєю бабусею [PERSON] , а тому її заява, про встановлення вказаного факту є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved