Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

В лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 02 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір № 1932864 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору ТОВ «Селфі Кредит» надає позичальнику (споживачу) кредит в сумы 10000 грн, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту. 11 грудня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору № 1932864 від 02 грудня 2024 року відповідно до умов якої, сторони домовилися збільшити розмір кредиту на 6000 грн, стандартна процентна ставка 0,99% в день, розмір штрафу за не виконання умов договору - 2400 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та 480 грн починаючи з 5 дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання. Дану угоду відповідач підписав 11 грудня 2024 року о 16:30:39 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором А782, надісланий на його номер телефону. ТОВ «Селфі Кредит» виконало умови договору та надало відповідачу грошові кошти за додатковою угодою в сумі 6000 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек» № 20251022-1168 від 22 жовтня 2025 року про здійснення переказу кредитних коштів 11 грудня 2024 року в сумі 6000 грн на платіжну картку № [NUMBER] . Таким чином позичальником було отримано кредит в загальній сумі 16000 грн. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору. 22 жовтня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-41/25, за яким ТОВ «Селфі Кредит» відступило права вимоги, а ТОВ "Свеа Фінанс" набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Селфі Кредит», визначеними в Реєстрі боржників, у тому числі, за даним договором факторингу ТОВ "СВЕА ФІНАНС" було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» за кредитним договором № 1932864 від 02 грудня 2024 року. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором № 1932864 від 02 грудня 2024 року становить: 57279,97 грн, яка складається з: заборгованість по тілу 15999,97 грн; заборгованість по відсотках 33280 грн, пеня - 8000 грн. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість в розмірі 57279,97 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, без оформлення окремого документа. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» 02 грудня 2024 року укладено договір № 1932864 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1.1. договору, Товариство надає Споживачу кошти у кредит, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно із п.1.2., 1.3., 1.4., 2.1 Договору, сума кредиту становить 10000 гривень. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів кожні 30 днів. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Згідно п. 1.5 Договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти: стандартна процентна ставка 1 % в день застосовується у межах вказаного в п. 1.3 Договору. У п.3.1. Договору вказано, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Відповідно до п.4.4. Договору, споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені та інші платежі передбачені Договором. Вказаний Договір відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е038, а також Додаткову угоду до Договору одноразовим ідентифікатором Е782. 11 грудня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору № 1932864 від 02 грудня 2024 року відповідно до умов якої, сторони домовилися збільшити розмір кредиту на 6000 грн, стандартна процентна ставка 0,99% в день, розмір штрафу за не виконання умов договору - 2400 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та 480 грн починаючи з 5 дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання. Дану угоду відповідач підписав 11 грудня 2024 року о 16:30:39 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором А782, надісланий на його номер телефону. Між Товариством та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 01 квітня 2024 року. Відповідно до Договору 02 грудня 2024 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» у розмірі 10000 грн, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 22 жовтня 2025 року. Відповідно до Договору 11 грудня 2024 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» у розмірі 6000 грн, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 22 жовтня 2025 року. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1932864 від 02 грудня 2024 року, наданого ТОВ «Селфі Кредит», станом на 22 жовтня 2025 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у загальному розмірі 57279,97 грн, яка складається із: заборгованість по тілу 15999,97 грн; заборгованість по відсотках 33280 грн, пеня - 8000 грн. 22 жовтня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-41/25, за яким ТОВ «Селфі Кредит» відступило права вимоги, а ТОВ "Свеа Фінанс" набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Селфі Кредит», визначеними в Реєстрі боржників, у тому числі, за даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» за кредитним договором № 1932864 від 02 грудня 2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-41/25 від 22 жовтня 2025 року, ТОВ «Свея Фінанс» отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 1932864 від 02 грудня 2024 року в сумі 57279,97 грн., яка складається із: заборгованість по тілу 15999,97 грн; заборгованість по відсотках 33280 грн, пеня - 8000 грн. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] договору № 1932864 від 02 грудня 2024 року, та подальшим укладенням договору факторингу № 01.02-41/25 від 22 жовтня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс», за яким право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс» та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості, який не спростовано відповідачем. В той же час суд вважає, що у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею слід відмовити. У п. 6.4 кредитного договору зазначено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 2400 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 480 грн починаючи з 5 дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання. Розмір заборгованості за пенею становить 8000 грн. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, останній раз - Указом Президента України від 20.10.2025 року № 793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану», який затверджений Законом України від 21.10.2025 року № 4643-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 05 год 30 хв 04 травня 2026 року на 90 діб. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім нараховано пеню за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 1932864 від 02 грудня 2024 року в розмірі 8000 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає що в задоволенні позовних вимог у цій частині, слід відмовити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1932864 від 02 грудня 2024 року в сумі 49279,97 грн, яка складається із: 15999,97 грн заборгованість за тілом кредиту; 33280 грн заборгованість за відсотками. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн, ціна позову становила 57279,97 грн, позов задоволено на суму 49279,97 грн, тобто на 86,04% (49279,97 х 100% : 57279,97), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2290,72 грн (2662,40 х 86,04%) судового збору.

Outcome: approved