Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в особі його представника Сімутіної А.А. звернулося до Коломацького районного суду Харківської області із позовною заявою, в якій позивач просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №8720692, укладеним між його сторонами 31 січня 2025 року, у розмірі 41544 гривні 80 копійок, а також за кредитним договором №2921476, укладеним між його сторонами 19 березня 2025 року, у розмірі 28700 гривень 00 копійок. Крім того позивач просив суд стягнути із відповідачки усі понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначила, що 31 січня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (первісний кредитор) та [PERSON] укладений кредитний договір №8720692 в електронній формі у відповідності із Законом України «Про електронну комерцію», який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису шляхом відтворення одноразового ідентифікатора, і за умовами цього договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався одержати і повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом на умовах і в терміни, які передбачені кредитним договором. Крім того, представник позивача у позові вказала, що підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що на сайті товариства вона ознайомилася з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту та їй зрозумілі їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін і зобов`язалася неухильно дотримуватися цих правил. Також, діючи від імені та в інтересах позивача, представник Сімутіна А.А. у позовній заяві зазначила, що 13 листопада 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу за №13112025, за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» прийняло належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, і що згідно Реєстру боржників за №2 від 13 листопада 2025 року до договору факторингу за №13112025 від 13 листопада 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №8720692, укладеним між його сторонами 31 січня 2025 року, у розмірі 41544 гривні 80 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 15270 гривень 36 копійок; заборгованості по відсоткам у сумі 18324 гривні 44 копійки; заборгованості за пенею, штрафами у сумі 7950 гривень 00 копійок. І, як запевнив позивач в особі його представника, всупереч умовам договору позики відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, після відступлення первісним кредитором права грошової вимоги [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення існуючої в неї заборгованості ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», а ні на рахунки первісного кредитора, внаслідок чого у неї існує заборгованість перед позивачем у розмірі 41544 гривні 80 копійок. Крім того, позивач зазначив, що 19 березня 2025 року між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» (первісний кредитор) та [PERSON] укладений ще один кредитний договір за №2921476, цей кредитний договір укладений між його сторонами в електронній формі у відповідності із Законом України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису шляхом відтворення одноразового ідентифікатора і за його умовами Товариство надало Позичальнику кредитні кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти й інші платежі за користування кредитом на умовах і в терміни, які передбачені кредитним договором. Також у позові вказано, що 25 липня 2025 року між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу за №25072025, за умовами якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передало (відступило) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» прийняло належні ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, і що згідно Реєстру боржників до договору факторингу за №25072025 від 25 липня 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором за №2921476, укладеним між його сторонами 19 березня 2025 року, у розмірі 28700 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 10000 гривень 00 копійок; заборгованості по комісії за надання кредиту в сумі 2500 гривень 00 копійок; заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у сумі 11200 гривень 00 копійок; заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у сумі 5000 гривень 00 копійок. І, як запевнив позивач в особі його представника, всупереч умовам кредитного договору відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, після відступлення первісним кредитором права грошової вимоги [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення існуючої в неї заборгованості ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», а ні на рахунки первісного кредитора, внаслідок чого у неї існує заборгованість перед позивачем у розмірі 28700 гривень 00 копійок. Підсумовуючи, позивач в особі його представника запевнив, що відповідачка отримані в кредит за вищевказаними двома кредитними договорами грошові кошти не повернула, а також не сплатила інші платежі, передбачені умовами договорів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем: 1) у розмірі 41544 гривні 80 копійок за кредитним договором №8720692, укладеним між його сторонами 31 січня 2025 року; 2) у розмірі 28700 гривень 00 копійок за кредитним договором №2921476, укладеним між його сторонами 19 березня 2025 року, що й послугувало підставою для звернення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до суду із позовом. 26 лютого 2026 року суддею Коломацького районного суду Харківської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні, про що постановлено відповідну ухвалу. Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, водночас, Сімутіна А.А. , діючи від імені та в інтересах позивача, у позовній заяві просила суд справу розглядати за відсутності представника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (а.с. 1-6). Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином у порядку, визначеному ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідачки (а.с. 81, 84). Причини неявки відповідачка суду не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило, у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відзиву на позовну заяву не подавала. За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Водночас згідно частини третьої вказаної статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За правилами, визначеними ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки відповідачка своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалася, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направила, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не подала, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідачки за наявними у справі матеріалами, які містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що всім учасникам судового процесу судом створені належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог і заперечень, а також надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того судом вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством України повноважень, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що 31 січня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі Товариство) і [PERSON] (далі Споживач) за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства укладений договір про надання споживчого кредиту № 8720692 в електронній формі, за умовами якого Товариство надало Споживачу кредит у гривні, а [PERSON] зобов`язалася одержати і повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с. 8-17). Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (С8200) у відповідності із Законом України «Про електронну комерцію», що вказано у п. 1.1 вказаного договору. У пунктах 1.3 - 1.6 договору сторони закріпили свою згоду на те, що: сума позики складає 15900 гривень 00 копійок; строк позики 360 дні; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит; стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Згідно умов, закріплених у пунктах 1.7-1.8 Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 2333,95 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 73140 гривень 00 копійок. У п. 2.1. Договору сторони закріпили умову, згідно якої кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно п. 3.1. Договору проценти, які нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Пунктом 5.4. договору визначено, що у разі затримання Споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу Споживача, зазначеній в договорі. Моментом отримання Споживачем повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №8720692 від 31 січня 2025 року, який також підписаний електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (С8200), обчислена загальна вартість кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 17)). Із паспорту споживчого кредиту (а.с. 18-20), який також підписаний електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (FP9222) вбачається, що в ньому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка; тип процентної ставки; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту та інше. Як вбачається із інформації, наданої ТОВ "ПЕЙТЕК", датованої 14 листопада 2025 року за вих.№20251114-1.1, 31 січня 2025 року о 21 годині 28 хвилині за допомогою системи PayTech на картковий рахунок [PERSON] за № [NUMBER] перераховано грошові кошти у сумі 15900 гривень 00 копійок (а.с. 21). Враховуючи вищевикладене, договір №8720692 є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, а також ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», позаяк позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. 13 листопада 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу за №13112025 (а.с. 22-25), за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» прийняло належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Як вбачається із Реєстру боржників за №2 від 13 листопада 2025 року до договору факторингу за №13112025 від 13 листопада 2025 року, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №8720692 на загальну суму 41544 гривні 80 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 15270 гривень 36 копійок; заборгованості по відсоткам у сумі 18324 гривні 44 копійки; заборгованості за пенею, штрафами у сумі 7950 гривень 00 копійок (а.с. 26). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», [PERSON] своєчасно не сплачувала кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 12 листопада 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 41544 гривні 80 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 15270 гривень 36 копійок; заборгованості по відсоткам у сумі 18324 гривні 44 копійки; заборгованості за пенею, штрафами у сумі 7950 гривень 00 копійок (а.с. 27-32). Із розрахунку заборгованості, вбачається, що відповідачкою частково сплачувалися грошові кошти у сумі 9288 гривень 78 копійок для погашення заборгованості за відсотками у сумі 8659 гривень 14 копійок, а також заборгованості за кредитом у сумі 629 гривень 64 копійки. Таким чином, відповідачка своїми діями визнавала наявність кредитних правовідносин з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Крім того, 19 березня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 2921476 в електронній формі, за умовами якого Товариство надало Позичальнику фінансовий кредит в розмірі 10000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити комісії проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначених цим Договором (а.с. 38-45). Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (518140), у відповідності із Законом України « Про електронну комерцію», що вказано у п.6 вказаного договору. У пунктах 1.2 - 1.3 договору сторони закріпили свою згоду на те, що сума кредиту складає 10000 гривень 00 копійок; кредит надається строком на 345 дні. У п.1.4-1.6 договору сторони погодили, що повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 33300 гривень 00 копійок. Орієнтовна реальна річна ставка дорівнює 3257.21 % річних. Комісія за надання кредиту - 2500 гривень 00 копійок, яка нараховується за ставкою 25% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за весь строк кредитування - 30800 гривень 00 копійок, що нараховується за ставкою 14% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до цього договору. Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть - 0.00 гривень. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована, а особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.п.2.2.2,2.2.3 цього договору. Згідно п.2.1 Договору сторони домовилися, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Як вбачається із додатку №1 до договору про споживчий кредит №2921476 від 19 березня 2025 року «Графік платежів» (а.с. 44), який є невід`ємною частиною кредитного договору, сторонами узгоджений графік розрахунків за кредитом та його сукупна вартість. Із додатку №2 до договору про споживчий кредит №2921476 від 19 березня 2025 року «Заява на отримання кредиту №2921476» (а.с. 45) вбачається, що вказаною заявою [PERSON] просила ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» надати їй кредит на наступних умовах: сума кредиту - 10000 гривень 00 копійок; загальний строк кредитування - 345 днів; процентна ставка протягом першого розрахункового періоду - 0,0010 % річних, протягом решти строку кредитування - 0,0010 %; комісія за надання кредиту 25% від суми кредиту; комісія за обслуговування кредиту нараховується за ставкою 14% від суми кредиту за кожний розрахунковий період; платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту, - «MASTERCARD DEBIT WORLD» [NUMBER] , банк, що випустив картку - [NUMBER] . Крім того, у вказаній заяві [PERSON] підтвердила достовірність вищевказаної інформації та чинність заявлених нею офіційних документів. Також, в додатку №3 до договору про споживчий кредит №2921476 від 19 березня 2025 року «Додаткові контактні дані Позичальника для взаємодії за Кредитним договором» (а.с. 45), [PERSON] підтвердила, що вказані у цьому додатку №3 номери телефонів: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , а також [NUMBER] належать саме їй, а також те, що вони знаходяться в її володінні. Із паспорта споживчого кредиту (а.с. 46-48), який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (490323), вбачається, що в ньому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка; тип процентної ставки; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту та інше. Із Анкети-заяви на кредит №2921476, сформованої за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» 19 березня 2025 року (а.с. 49), вбачається, що у вказаній заяві [PERSON] просила ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» надати їй кредит на наступних умовах: сума кредиту - 10000 гривень 00 копійок; строк кредиту - 15 днів; сума до повернення 43300 гривень 00 копійок; комісія за надання кредиту 33300 гривень 00 копійок; проценти за користування кредитом 0.00 гривень. Крім того, вказаною анкетою-заявою підтверджується укладання кредитного договору його сторонами в електронній формі. Враховуючи вищевикладене, договір про споживчий кредит №2921476, укладений між його сторонами 19 березня 2025 року, є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, закріпленим у ст. 3 ЦК України, а також ст.1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», позаяк позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. На підтвердження виконання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» зобов`язання за договором про споживчий кредит №2921476 позивачем надано платіжне доручення № 41661708 від 19 березня 2025 року про перерахування коштів у сумі 10000 гривень 00 копійок на кредитний рахунок № [NUMBER] , банк отримувача - [NUMBER] , код банку - «MASTERCARD», отримувач - [PERSON] (а.с. 50). Згідно пункту 10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 листопада 2021 року №113, договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Доказів на підтвердження того, що банківська картка з відповідним номером відповідачці не належить, матеріали справи не містять. Не надано відповідачкою і доказів, які б підтверджували те, що на кредитний рахунок [NUMBER] позивачем не було перераховано суму у розмірі 10000 гривень 00 копійок. Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, а тому саме він мав би надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження тієї обставини, що кошти від кредитора на виконання умов укладеного договору не надходили на його кредитний рахунок. У відповідності з пунктом 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Згідно пункту 3 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» продавець (виконавець, постачальник) оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів із зазначенням дати здійснення розрахунку. 25 липня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» і ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу за №25072025 (а.с. 52-55), за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передало (відступило) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» прийняло належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Як вбачається з Реєстру боржників від 25 липня 2025 року до договору факторингу за №25072025, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №2921476 на загальну суму 28700 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 10000 гривень 00 копійок; заборгованості по комісії за надання кредиту у сумі 2500 гривень 00 копійок; заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у сумі 11200 гривень 00 копійок; заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у сумі 5000 гривень 00 копійок (а.с. 56). Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення, наданих ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ», заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 28700 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 10000 гривень 00 копійок; заборгованості по комісії за надання кредиту у сумі 2500 гривень 00 копійок; заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у сумі 11200 гривень 00 копійок; заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у сумі 5000 гривень 00 копійок (а.с. 51). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю і повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За правилами, визначеними ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплене визначення, згідно якого електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (п.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Приписами, закріпленими у ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет - магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07 жовтня 2020 року. Проте, у цій справі мова йшла про відсутність відображення електронного підпису на договорі та відсутність доказів отримання такого підпису позичальником: «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності з абз. 2 ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно положень, закріплених у ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За правилами, визначеними ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). А в ч. 2 ст. 1054 ЦК України закріплене правило, згідно якого до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог, закріплених у ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилами, визначеними ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно приписів, закріплених у ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приписами, закріпленими у ст. 76 ЦПК України, визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У ч.ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За правилами, визначеними ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як з`ясовано судом договір про надання споживчого кредиту №8720692 від 31 січня 2025 року, а також договір про споживчий кредит №2921476 від 19 березня 2025 року, укладені між його сторонами в письмовій формі у вигляді електронних документів, створених згідно із вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію», і підписані особисто відповідачкою [PERSON] за допомогою електронного підпису шляхом відтворення нею одноразового ідентифікатора, в договорах викладено інформацію про типи кредитів, строки кредитування, спосіб та строк надання кредитів, процентні ставки, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитами, орієнтовну загальну вартість кредитів для споживача за весь строк користування кредитом, реальні річні процентні ставки, а тому відповідачка була ознайомлена з умовами кредитування за кожним договором. Підписавши договір про надання споживчого кредиту №8720692 від 31 січня 2025 року, а також договір про споживчий кредит №2921476 від 19 березня 2025 року, позичальник у відповідності зі ст.ст. 3 та 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кожного із кредитних договорів, взявши на себе відповідні зобов`язання. Суд констатує, що правочини, укладені між його сторонами, у відповідності зі ст.204 ЦК України є правомірними та укладеними у письмовій формі, а тому сторонами дотримано вимоги ст. 1055 ЦК України щодо форми кредитних договорів. Також у судовому засіданні з`ясовано, що факти отримання кредитних коштів у сумі 15900 гривень 00 копійок за умовами кредитного договору №8720692 від 31 січня 2025 року, а також кредитних коштів у сумі 10000 гривень 00 копійок за умовами кредитного договору №2921476 від 19 березня 2025 року відповідачкою не спростовані і підтверджені належними і допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи. Водночас доказів належного виконання зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за вищевказаними договорами відповідачкою суду не надано, не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів на спростування користування наданими їй коштами, а також не подано будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованостей, як і не надано контррозрахунку. Оскільки відповідачці надано кредитні кошти шляхом перерахування сум кредиту за вказаними кредитними договорами на банківську картку, вказану нею при укладенні договорів, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення із [PERSON] суми заборгованості за кредитом у розмірі 33594 гривні 80 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 15270 гривень 36 копійок; заборгованості по відсоткам у сумі 18324 гривні 44 копійки за кредитним договором №8720692 від 31 січня 2025 року, а також у розмірі 23700 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 10000 гривень 00 копійок; заборгованості по комісії за надання кредиту у сумі 2500 гривень 00 копійок; заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у сумі 11200 гривень 00 копійок за кредитним договором №2921476 від 19 березня 2025 року на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». З приводу вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про стягнення із [PERSON] заборгованості за пенею, штрафами у сумі 7950 гривень 00 копійок за кредитним договором №8720692, укладеним між його сторонами 31 січня 2025 року, а також заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у сумі 5000 гривень 00 копійок за кредитним договором №2921476, укладеним між його сторонами 19 березня 2025 року, суд зазначає наступне. Так, у відповідності зі ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України ( постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно п. 18 розділу «Прикінцеві те перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. З огляду на це вимоги позивача про стягнення із відповідачки заборгованості за пенею, штрафами у сумі 7950 гривень 00 копійок за кредитним договором №8720692, укладеним між його сторонами 31 січня 2025 року, а також заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у сумі 5000 гривень 00 копійок за кредитним договором №2921476, укладеним між його сторонами 19 березня 2025 року, задоволенню не підлягає. Із врахуванням з`ясованих обставин справи на підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову шляхом стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №8720692, укладеним між його сторонами 31 січня 2025 року, у розмірі 33594 гривні 80 копійок, яка складається із: 1) заборгованості за кредитом у сумі 15270 гривень 36 копійок; 2) заборгованості по відсоткам у сумі 18324 гривні 44 копійки, а також заборгованості за договором про споживчий кредит №2921476, укладеним між його сторонами 19 березня 2025 року, у розмірі 23700 гривень 00 копійок, яка складається із: 1) заборгованості за кредитом у сумі 10000 гривень 00 копійок; 2) заборгованості по комісії за надання кредиту у сумі 2500 гривень 00 копійок; 3) заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у сумі 11200 гривень 00 копійок. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач вказав, що попередній розрахунок суми судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» понесло і які очікує понести, пов`язаних із розглядом справи, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1664 гривні 00 копійок. Водночас, матеріали справи не містять документального підтвердження того, що позивачем такі витрати понесені. Отже, документально підтверджені судові витрати у цій справі, які підлягають розподілу між сторонами, складаються лише із судового збору у розмірі 3328 гривень 00 копійок, сплаченого позивачем при поданні позову до суду. За правилами, визначеними п. 3 ч. 1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати (судовий збір) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2714 гривень 31 копійка (57294 гривні 80 копійок (розмір задоволених вимог) х 100% : 70244 гривень 80 копійок (розмір заявлених вимог) = 81,56 % (відсоток задоволених вимог); 3328 гривень 00 копійок (сума сплачених позивачем судових витрат) х 81,56 % (відсоток задоволених вимог) : 100% = 2714 гривень 31 копійка (розмір судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог).

Outcome: partial