Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У січні 2026 року позивач - ТОВ «Споживчий центр» звернувся до Чернівецького районного суду м.Чернівців з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, на обґрунтування якого зазначив, що 16.07.2025 року сторони уклали в електронній формі кредитний договір (оферта) №16.07.2025-100000453 (далі кредитний договір), за умовами якого товариство надало [PERSON] кредит у розмірі 3 000 грн строком на 168 днів. Відповідач зобов`язався повернути отримані ним кредитні кошти до 30.12. 2025 року, а також сплатити проценти згідно з графіком платежів за ставкою 1% за один день користування кредитом, комісію за надання кредиту за ставкою 5% від суми кредиту (150 грн.) та комісію за обслуговування кредитної заборгованості -150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, згідно графіку платежів. [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 30 травня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 9 090 грн., з яких 3 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3 990 грн заборгованість за процентами за користування кредитом; 600 грн заборгованість за комісією, 1500 грн. неустойка (штраф). Ухвалою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 26.01.2026 року цивільну справу №725/543/26 направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Чернівців. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Чернівців від 27.02.2026 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 19.03.2026 року відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти існування у нього заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в сумі 3 000 грн., яка виникла в зв`язку із невиконанням ним умов укладеного між сторонами кредитного договору № 16.07.2025-100000453 від 16.07.2025 року а визнає позов у цій частині, проте не погоджується з вимогами про стягнення з нього комісії, процентів та неустойки, оскільки вони порушують його права як споживача фінансових послуг та є непропорційними сумі основого боргу, а тому просить суд відмовити в їх задоволенні . У судове засідання сторони не з`явилися, письмово просили суд його проводити без їх участі, а тому, згідно положень ч.1 ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України, судовий розгляд проводився за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Судом встановлено, що 16 липня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 3 000 грн строком на 168 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти до 30 грудня 2025 року, сплатити проценти в розмірі 1% за один день користування кредитом, комісію за надання кредиту в розмірі 5 % від суми кредиту та комісію за обслуговування кредитної заборгованості -150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, згідно графіку платежів. Кредитний договір укладений сторонами дистанційно, шляхом подання ТОВ «Споживчий центр» пропозиції укласти договір (оферти) та прийняття [PERSON] указаної пропозиції (акцепту). При цьому відповідач підписав пропозицію про укладення кредитного договору та підтвердження про її прийняття одноразовим ідентифікатором Е 325. Сторони погодили, що процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 150 грн. 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. . Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 7590 грн. 00 коп. Згідно п. 3.1. цього договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Відповідно до п. 4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-2821. Згідно п. 4.3. договору днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Факт перерахування коштів у розмірі 3000 гривень за договором №16.07.2025-100000453 підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-1601 від 16.01.2026 року про перерахування коштів на підставі договору ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року на електронний платіжний засіб споживача 4441-11XX-XXXX-2821, за допомогою системи iPay.ua, номер транзакції 804104686, здійснений 16.07. 2025 року о 09:33:47. Вищезазначені обставини відповідачем не заперечуються та визнані ним в ході розгляду справи, про що останнім надано письмову заяву, а тому суд вважає їх доведеними. Отже, ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав і розміру комісії, прав та обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. Після закінчення строку кредитування відповідач не повернув кредитні кошти, не сплатив нараховані проценти та комісії, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається з 3 000 грн - заборгованості за тілом кредиту; 3 990 грн заборгованості за процентами за користування кредитом; 600 грн заборгованості за комісіями. Цей розмір боргу відповідачем не спростований. Проценти за кредитом нараховані позивачем у межах строку кредитування (до 30 грудня 2025 року). За таких обставин суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами у загальному її розмірі 7590 грн.. Разом з тим, щодо вимог позову про стягнення з відповідача заборгованості у виді неустойки (штрафу) за невиконання умов кредитного договору у розмірі 1500 грн. слід зазначити наступне. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також пункту 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, суд вважає, що нарахування неустойки за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а, відтак, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 1 500 грн. слід відмовити. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, розмір сплаченого відповідачем судового збору за подання позову (2 662,40 грн), з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 2223,10 грн., оскільки позовні вимоги судом задоволено на 83,5% (2 662,40 х 83,5%). На підставі викладеного,

Outcome: partial