Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши їх в розмірі 6000 грн. В обґрунтування вимог позивач вказав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2019 року. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2021 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу стягнення аліментів його матеріальний стан змінився, оскільки значно зросли ціни на продукти, одяг, інші речі необхідні для належного рівня життя дочки. Дочка стає старшою та її потреби на даний час зростають. Розмір аліментів в сумі 1000 грн не покриває частини витрат, які він щомісячно несе на утримання дочки. Відповідач перебуває за кордоном в Іспанії, оформлена як приватний підприємець та отримує дохід. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 січня 2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2019 року. Від даного шлюбу в сторін народився дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 липня 2018 року. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судовий рішень встановлено, що додатковим рішенням Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 01 березня 2021 року у справі №607/25138/19, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 05 серпня 2025 року у справі №607/27972/24 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітньої дочки - [PERSON] . З рахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Тернопільським відділом державної виконавчої служби Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що станом на 30 жовтня 2025 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 16 567 грн. Відповідач частково сплачує аліменти у розмірі 1200 грн. Згідно довідки №189 від 07 жовтня 2024 року, виданої Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №27 імені Віктора Гурняка встановлено, що [PERSON] навчається в Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №27 імені Віктора Гурняка в 1-Б класі. З довідки №148 від 31 жовтня 2025 року, виданої ДП «Люкс Житло 1» ПП «Люкс» встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положення частини 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей від 6 до 18 років становить 3512 грн. Позивач скористався своїм правом, звернувшись в суд із позовом про збільшення розміру аліментів з 1000 грн до 6000 грн. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що визначений судом розмір аліментів не є достатнім на даний час для утримання дочки. Донька підросла відповідно збільшилися її потреби та витрати, навчається у школі. Окрім того, позивач зазначає про покращення майнового стану відповідача, одержання останньою доходу в Іспанії. Судом встановлено, що з часу ухвалення рішення суду минуло більше 5 років. На даний час дочці 7 років, відповідно збільшились її потреби, витрати, змінилось її матеріальне становище. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого, працездатного віку, обставин незадовільного стану здоров`я не встановлено, зміну матеріального стану позивача, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів до 4000 грн, але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дочкою повноліття Суд вважає, що визначений розмір аліментів в достатній мірі забезпечить потреби та нормальні умови життя дочки, враховуючи її вік та потреби. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби доньки, для забезпечення її гармонійного розвитку. Судом встановлено, що відповідач є особою молодого віку, обставин незадовільного стану здоров`я не встановлено, відтак не позбавлена можливості працювати та виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання доньки. В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явилася та не подала будь-яких доказів на спростування доводів позивача, неможливості сплати аліментів у розмірі визначеному судом. Водночас, суд вважає, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами, можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 6 000 грн щомісячно та потреби дочки саме у такому розмірі аліментів, враховуючи те, що батьки приймають рівну участь в утримані дітей. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн.

Outcome: partial