Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 20000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 17605 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 21 березня 2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року шлюб між ними було розірвано. Дочка проживає разом з нею. Вона працює продавцем-консультантом у ФОП [PERSON] , отримує заробітну плату в розмірі 8500 грн. На початку вересня отримала травму правого колінного суглоба та нині проходить курс лікування, потребує проведення операції. Відповідач є працездатним, має у власності п`ять об`єктів нерухомості. Три об`єкти нерухомості за адресами: [ADDRESS] (приміщення магазину), [ADDRESS] (квартира, в якій розташований магазин), [ADDRESS] (приміщення офісу) здаються в оренду. Про здачу в оренду власних приміщень відповідач повідомляє через свої соціальні мережі. Згідно оголошення відповідача в Інстаграмі приміщення за адресою: [ADDRESS] він здає за 60000 грн. Відповідач з 21 червня 2006 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець з видами діяльності: надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; агенства нерухомості. 25 січня 2025 року відповідач зареєстрував припинення своєї діяльності як ФОП, хоча по даний час рекламує свою нерухомість для здачі в оренду та фактично її здає. Згідно інформації з соціальних мереж відповідача, [PERSON] є керівником агенства нерухомості "Фаворит", активно рекламує нерухомість для продажу на різних інформаційних платформах, тобто фактично здійснює господарську діяльність без офіційного оформлення та отримує неофіційний значний дохід. Вона самостійно несе витрати на дитину щодо харчування, одягу та взуття, предмети гігієни, житло, лікування, оплату зборів в навчальний заклад, купівлю підручників, зошитів та інших канцтоварів, проїзд до місця навчання, купівлі гаджетів, поповнення рахунку телефона дочки, розваг та оздоровлення в Карпатах, музеях та інших закладах. Відповідач матеріальної допомоги на належне утримання дочки в добровільному порядку не надає. Домовленості з цього питання між ними не досягнуто. Дочка займається хореографією та танцями з 2022 року. За період з червня 2023 року по вересень 2025 року нею було сплачено за заняття з хореографії 19810 грн. В зв`язку з наявністю у дитини здібностей в хореографії та з метою подальшого розвитку дочки в цьому напрямку додатково записала дочку до студії сучасного танцю "Dance Way". За період з лютого 2025 року по вересень 2025 року за студію танцю нею було сплачено 9600 грн. Періодично та систематично несе витрати на лікування зубів дочки, що потребує значних коштів. Загальна сума коштів, витрачених на лікування зубів Злати, становить 5800 грн. Всі витрати за навчання дочки на заняттях по хореографії та танцях та витрати на стоматолога становлять 35210 грн. Відповідач участі у цих витратах не приймав. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просить позов задовольнити частково. Відзив мотивує тим, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 5000 грн щомісячно. Позовні вимоги про стягнення додатковизх витрат в розмірі 17605 грн не визнає повністю. Донька фактично проживає з матір`ю, однак кожні вихідні проживає з батьком. Позивач після розірвання шлюбу, а саме 14 лютого 2024 року набула у власність нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Відповідач не визнає, що є керівником агенства нерухомості "Фаворит", його діяльність як фізичної особи-підприємця була припинена в січні 2025 року. У будинку по [ADDRESS] , який відповідач набув у власність на підставі договору дарування 2020 році, проживають і зареєстровані відповідач та його матір [PERSON] . Мати відповідача обмежена до самообслуговування, пересування та потребує постійного стороннього догляду. Постійний догляд за матір`ю здійснює відповідач. Мати відповідача отримує пенсію в мінімальному розмірі. Відповідач не працює, оскільки постійно доглядає за матір`ю, отримує лише дохід від здачі в оренду нерухомого майна по [ADDRESS] в розмірі 8000 грн в місцяь та по [ADDRESS] в розмірі 10000 грн в місяць. Приміщення офісу по просп.Миру, 13 відповідач не може здати в оренду, хоча в оголошеннях зменшує розмір орендної плати, тобто від цього нежитлового приміщення відповідач не отримує жодного доходу. Після розірвання шлюбу між сторонами було досягнуто усної домовленості, що відповідач буде сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 3000 грн, а також при необхідності додаткові витрати. Відповідач дотримувався домовленості по сплаті аліментів. Також придбав для доньки в 2021 році смартфон, в 2024 році в кредит придбав електросамокат, в 2025 році придбав планшет. Коли донька на вихідних проживає з батьком, він повністю утримує її, купує їй необхідний одяг. Враховуючи єдиний дохід відповідача від здачі в оренду нерухомого майна, який становить 18000 грн в місяць, перебування на його утриманні непрацездатної матері, яка потребує постійного стороннього догляду, проживання доньки з батьком на вихідних, добровільне придбання відповідачем доньці необхідних речей, розмір аліментів повинен становити 5000 грн щомісячно. Навчання дитини на заняттях хореографії та танцях та витрати на стоматолога не відносяться до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат згідно зі ст.185 СК України. Окрім того, позивачем не надано доказів фактичної сплати коштів в сумі 35210 грн. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] зазначила, що твердження відповідача, що дочка кожні вихідні проживає з батьком, не відаповідає дійсності. Він має періодичні зустрічі з дитиною на декілька годин, але не кожні вихідні та без ночівлі і проживання у батька. Відповідач фактично продовжує здійснювати підприємницьку діяльність. В соціальних мережах відповідача всюди зазначено агенство нерухомості "Фаворит", відповідач здійснює діяльність від імені цього агенства та під його логотипом. Копії договорів оренди, які відповідач долучив до відзиву, викликають сумніви з приводу їх достовірності. Відповідно до ринкових цін на оренду приміщень в м.Рівне в центрі міста встановлено наступні ціни: на приміщення площею 30 кв.м - 21106 грн, на приміщення площею 58 кв.м - 25000 грн. Що стосується приміщення відповідача площею 75 кв.м, то вартість здачі його в оренду зазначив сам відповідач в своїх оголошеннях - 60000 грн (нині приміщення здано в оренду). Тобто сумарний дохід лише від здачі в оренду трьох приміщень відповідач отримує в середньому в розмірі 106000 грн. Це без врахування оплати за його послуги як агенства нерухомості. Мати відповідача не проживає разом з ним, а проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач має сестру та повнолітню племінницю, які також мають можливість у разі необхідності догляду за матір`ю відповідача здійснювати догляд за нею. Мати відповідача не має статусу інваліда, не визнана недієздатною, а тому не вбачається необхідності денного догляду, догляду вдома або паліативного догляду. З копій квитанцій про купівлю смартфону, планшету та електросамокату неможливо встановити належність речей дочці сторін. У 2021 році відповідач дійсно купляв собі смартфон, але після придбання користувався ним сам. Дитині сторін на той час було 6 років та особистого телефона вона не мала. Ухвалою від 03 листопада 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 04 березня 2026 року суд визнав обов`язковою явку в судове засідання позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково пояснила, що під час проживання сторін у шлюбі відповідач забезпечував для сім`ї певний рівень життя, до якого звикла дитина - брендові речі, розваги, регулярний відпочинок. Мати намагається підтримувати такий рівень життя для дочки, але її заробітку не вистачає. Позивач пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач запропонував сплачувати аліменти на дочку в сумі 3000 грн щомісячно, але платив не регулярно, на додаткові витрати коштів не давав, на прохання купити ліки відмовив. Дочка звикла двічі на рік їздити на відпочинок, отримувати кишенькові гроші, мати більше одягу. Дитина росте і постійно потребує витрат на одяг та взуття, нове взуття купує їй кожні два місяці. Значна частина коштів витрачається на репетиторів з англійської мови, математики та української мови. Одне заняття коштує 300 грн, а проводяться двічі на тиждень. Також дочка займається танцями, а це потребує витрат на костюми, участь у конкурсах. Дитина має проблеми із зубами, кожних пів року треба робити герметизацію. Планшет і електросамокат відповідач дочці не давав, можливо, користується цими речами за місцем проживання батька. Ночувати у відповідача дочка не залишається. Телефон він купив для себе, а дитині віддав старого. Відповідач має змогу платити аліменти в розмірі 20000 грн, бо є доларовим мільйонером, від оренди отримує дохід не менше 100000 грн в місяць, продовжує діяльність рієлтора, після розірвання шлюбу придбав новий автомобіль в автосалоні. Квартиру після розлучення вона придбала на заощадження її батьків. Представник відповідача позов визнала частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 5000 грн щомісячно. Додатково пояснила, що відповідач не здійснює здачі майна в оренду як директор агенства нерухомості та не є рієлтором. Приміщення, які належать йому на праві власності, здає в оренду як фізична особа. Розмір орендної плати визначається умовами договору, а не оголошеннями в соціальних мережах. Знайти орендарів не завжди вдається, а тому цей дохід не є сталим. Звичка дочки сторін до брендових речей, розваг та відпочинку не є підставою для покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти в розмірі 20000 грн, при тому, що місячний дохід його становить 18000 грн. Навіть з урахуванням витрат на танці та стоматологічні процедури, аліментів в сумі 5000 грн буде достатньо для утримання дитини. Доказів, що позивач придбала квартиру за кошти батьків, не надано, а, враховуючи підтверджені нею витрати на дитину, дохід позивача перевищує 8500 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] з 21 березня 2014 року перебували у шлюбу, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року у справі № 569/4312/23. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Позивач з дочкою проживають за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка від 15 вересня 2025 року, видана ОСББ "Соборна-Комфорт". Згідно з довідкою № 297/10-06 від 09 жовтня 2025 року, Сахно Злата є ученицею 4-А класу Рівненського академічного ліцею "Престиж" імені Лілії Котовської Рівненської міської ради, користується платними освітніми послугами (гурток хореографії, індивідуально-групові заняття з предметів інваріантної складової навчального плану). За платні освітні послуги сплачує мати [PERSON] , вартість платних освітніх послуг становить: 2023 рік - 750 грн в місяць, січень-травень 2024 року - 880 грн в місяць, вересень 2025 року - червень 2025 року - 980 грн в місяць. З вересня 2025 року - 980 грн в місяць. Оплата позивачем платних освітніх послуг підтверджується дублікатами чеків АТ КБ "Приватбанк" за період з 31 травня 2023 року до 14 вересня 2025 року. Відповідно до довідки від 16 вересня 2025 року, [PERSON] займається у студії сучасного танцю та вокалу "Dance Way" з 06 лютого 2025 року по даний час. Щомісячна оплата занять з 06 лютого 2025 року по 31 серпня 2025 року становила 1300 грн, а з 01 вересня 2025 року по даний час - 1200 грн. Оплата за заняття [PERSON] вносилася вчасно та щомісячно. У складі групи студії "Dance Way" Злата брала участь у конкурсах та разом з командою здобула ІІ місце. Дублікатами чеків підтверджується оплата позивачем за мобільний зв`язок в сумі 260 грн; переказ коштів голові батьківського комітету 4-А класу на загальну суму 5807,51 грн за період з 23 квітня 2024 року до 11 вересня 2025 року; оплата за придбання 29 серпня 2025 року канцелярських товарів на загальну суму 4676,29 грн; оплата за табір за період з 20 серпня 2025 року до 21 серпня 2025 року на загальну суму 1100 грн; оплата за придбання одягу на загальну суму 15252 грн та взуття на суму 2150 грн у серпні-вересні 2025 року; оплата за проживання в готелі "Карпароса" (г/к Буковель) в серпні 2025 року в сумі 14800 грн. За період з 08 серпня 2025 року до 21 серпня 2025 року [PERSON] надано стоматологічні послуги на загальну вартість 5800 грн, про що свідчать акти виконаних робіт від 08 серпня 2025 року, від 18 серпня 2025 року та від 21 серпня 2025 року. Позивач працює на посаді продавця-консультанта ФОП [PERSON] з 01 грудня 2024 року, розмір заробітної плати 8500 грн на місяць, що підтверджується довідкою від 16 вересня 2025 року, виданою фізичною особою-підприємцем [PERSON] . 12 лютого 2024 року [PERSON] набула у приватну власність квартиру [ADDRESS] , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 449484048 від 27 жовтня 2025 року. Відповідач проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , де також зареєстровані матір відповідача [PERSON] та дочка [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 22883, виданою 10 жовтня 2025 року Департаментом ЦТ та ЗНАП РМР. Відповідачу належать на праві приватної власності: житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] ; приміщення магазину загальною площею 52,2 кв.м за адресою: [ADDRESS] ; приміщення офісу за адресою: [ADDRESS] ; квартира за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме мацно № 439960359 від 19 серпня 2025 року. За умовами договору оренди нежитлового приміщення від 15 лютого 2024 року, розмір щомісячної орендної плати за користування приміщенням загальною площею 30 кв.м за адресою: [ADDRESS] становить 8000 грн. За умовами договору оренди нежитлового приміщення від 01 червня 2024 року, розмір щомісячної орендної плати за користування приміщенням загальною площею 54 кв.м за адресою: [ADDRESS] становить 10000 грн. За умовами договору оренди нежитлового приміщення від 01 січня 2026 року, розмір щомісячної орендної плати за користування приміщенням загальною площею 75 кв.м за адресою: [ADDRESS] становить 15000 грн. Випискою АТ КБ "Приватбанк" по витратам по картці/рахунку [PERSON] за період з 04 січня 2023 року до 19 вересня 2025 року та рухом коштів по картці від 04 березня 2026 року підтверджується сплата відповідачем на користь позивача коштів на утримання дочки в розмірі по 3000 грн за березень-липень 2023 року, за травень-вересень 2024 року, вересень 2025 року - лютий 2026 року. Відповідно до довідки ЛКК № 13463, виданої 16 жовтня 2025 року КП "Клеванська обласна багатопрофільна лікарня імені Михайла Вервеги" Рівненської обласної ради, [PERSON] (мати відповідача) за станом здоров`я обмежена до самообслуговування, пересування та потребує постійного стороннього догляду з 16 жовтня 2025 року по 16 січня 2026 року (терміном на 3 місяці). За змістом висновку № 1236 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого 08 жовтня 2025 року КП "Клеванська обласна багатопрофільна лікарня імені Михайла Вервеги" Рівненської обласної ради, [PERSON] рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Здійснення відповідачем постійного догляду за матір`ю [PERSON] підтверджується актом про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 23 жовтня 2025 року. [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 3613 грн на місяць, про що свідчить довідка про доходи № 1885 2484 5428 1821 від 28 жовтня 2025 року, видана Рівненським об`єднаним управлінням ПФУ в Рівненській області. Спірні правовідносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом України, який визначає, зокрема зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд враховує передбачені ч.1 ст.182 СК України обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч.3 ст.182 СК України). Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років у розмірі 3512 грн. Обгрунтовуючи необхідність стягнення аліментів у розмірі 20000 грн (більшому ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів), позивач покликається на наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Наявними у справі доказами, а саме договорами оренди нежитлових приміщень, підтверджується отримання відповідачем сукупного щомісячного доходу від здачі в оренду належного йому на праві власності нерухомого майна в сумі 33000 грн. Доказів на підтвердження доводів позивача про отримання відповідачем сумарного доходу від здачі в оренду приміщень в середньому розмірі 106000 грн на місяць суду не надано. Договори оренди нежитлових приміщень від 15 лютого 2024 року, від 01 червня 2024 року та від 01 січня 2026 року недійсними не визнані, а тому, в силу ст.204 Цивільного кодексу України, є належними доказами на доведення розміру орендної плати. Твердження позивача про фактичне здійснення відповідачем підприємницької діяльності як рієлтора та отримання, відповідно, додаткового доходу суд до уваги не приймає, оскільки вони грунтуються на припущеннях. Скріншоти соціальних мереж відповідача не є належними та допустими доказами на підтвердження вказаних обставин. Крім того, надані позивачем скріншоти не містять дати розміщення відповідачем оголошень. За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фвізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] припинено 25 січня 2025 року. Придбання відповідачем рухомого майна (транспортного засобу в автосалоні), вартість якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, позивачем не доведено. Таким чином, в порушення вимог ст.12, 81 ЦПК України, позивачем не надано доказів, що відповідач отримує заробіток (дохід), достатній для спроможності сплати останнім аліментів в розмірі 20000 грн щомісячно. Відповідач є працездатним. Інформація про стан здоров`я відповідача у справі відсутня. Відповідач здійснює догляд за непрацездатною матір`ю [PERSON] , що підтверджується актом про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 23 жовтня 2025 року, довідкою ЛКК № 13463 та висновку № 1236 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Разом з тим, посилання відповідача на неможливість працевлаштування через постійний догляд за матір`ю суд до уваги не приймає, оскільки потреба постійного стороннього догляду встановлена висновком ЛКК № 13463 терміном на 3 місяці, до 16 січня 2026 року. Доказів продовження вказаного терміну суду не надано. Також у справі відсутні докази понесення відповідачем фінансових витрат на утримання матері (придбання ліків, оплати лікування, придбання продуктів або одягу для матері тощо). Розмір пенсії (3613 грн), яку отримує матір відповідача, перевищує мінімальну пенсію за віком, що з 01 січня 2026 року становить 2595 грн. Проживання дочки сторін на вихідних з батьком (відповідачем) та придбання ним дочці мобільного телефона, електросамоката і планшета позивач заперечує, а відповідачем не надано доказів на підтвердження вказаних обставин. Чеки на придбання смартфона, плашнета та електросамоката не підтверджую факт передачі зазначених речей дочці сторін та їх наявність в останньої. В свою чергу, доводи позивача, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на належне утримання дочки, спростовуються наявними у справі виписками по банківському рахунку останнього. Необхідність проведення оперативного втручання після отриманої позивачем 05 вересня 2025 року травми доказами не підтверджується, як і придбання нею квартири на заощадження її батьків. Беручи до уваги встановлені у справі обставини, розмір заробітної плати позивача, користування дочкою сторін платними освітніми послугами та її навчання у студії сучасного танцю, розмір доходу відповідача, наявність у нього на праві власності нерухомого майна, а також враховуючи принципи справедливості та розумності, суд визначає аліменти у розмірі 7000 грн щомісячно та вважає такий розмір аліментів достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини з урахуванням її віку та не обтяжливим для відповідача. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину суд зазначає таке. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 зазначив, що особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку (постанова Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 751/4312/16-ц). Витрати на стоматологічні послуги, надані [PERSON] , не є тими особливими обставинами, з якими норми ст.185 СК України пов`язують необхідність участі іншого з батьків у додаткових витратах. Докази, що необхідність проведення зазначених в актах виконаних робіт стоматологічних процедур зумовлена хворобою зубів дитини, у справі відсутні. З огляду на розмір аліментів, які суд присуджує до стягнення з відповідача на утримання дитини (7000 грн щомісячно), та вид наданих стоматологічних послуг такі витрати поглинатимуться аліментними виплатами відповідача. Окрім того, жоден з актів про надання стоматологічних послуг не містить підтвердження їх оплати позивачем. Витрати позивача на оплату навчання дочки в студії сучасного танцю суд врахував при визначенні розміру аліментів на утримання дитини. Доказів, що схильність дитини до танців, вимагає додаткових матеріальних витрат, окрім як оплати за навчання в студії танцю, позивач не надала. За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. За правилами ст.141 ЦПК України, належить стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: partial