Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

До суду надійшла зазначена позовна заява, мотивована тим, що 13.04.2024 р. між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики на умовах цього договору, у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач всупереч умовам договору позики не виконав належним чином свої кредитні зобов`язання через що утворилась заборгованість. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №2231363 в розмірі 17250 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, за клопотанням позивача витребувано додаткові докази від АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 21.01.2026 на виконання вимог ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслав витребувані судом документи. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Бітюри А.А. надійшов відзив на позов, у якому він просить у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що позивачем не надано належних, допустимих і достовірних доказів укладення між сторонами договору, підтвердження наявності кредитної заборгованості та не доведено законність нарахування відсотків, отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином та завчасно. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях. Ураховуючи викладене, суд заслухавши представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 13.04.2024 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №2231363, за умовами якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, для задоволення власних потреб, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 договору позики). Згідно з пп.2.1. - 2.3. договору позики №2231363 від 13.04.2024 року сума позики становить 10000,00 грн, на строк 30 днів, з процентною ставкою (базовою) в день 0,75 % , дата надання позики 13.04.2024 року, дата повернення позики 13.05.2024 року, денна процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності протягом первісного строку кредитування) 0,75% в день. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70 % за день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1081,20 %; орієнтовна загальна вартість позики 12250грн. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту (п.4 договору). В договорі вказаний номер електронного платіжного засобу відповідача [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] . Договір підписаний відповідачем одноразовим електронним ідентифікатором 0хТ2F2. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит є додатком №1 до договору позики, що є його невід`ємною частиною, де зазначена дата видачі кредиту 13.04.2024, дата повернення кредиту 13.05.2024, кількість днів у розрахунковому періоді 30 днів, сума кредиту за договором - 10000 грн., сума процентів за користування кредитом 2250 грн., реальна річна процентна ставка за договором 1081,20 % та загальна вартість кредиту - 12250грн. Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 20.09.2024 року фінансова компанія підтверджує прийняття на виконання від позивача та завершення наступної платіжної операції: дата 13.04.2024, номер платежу 5f2e5bc7-0458-4f5e-a491-f71fef2blbac, сума 10000.00грн., отримувач Logvinova Julija на карту [NUMBER] . За повідомленням АТ КБ «Притватбанк» від 09.01.2026р. на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] . Згідно банківської виписки за карткою відповідача № [NUMBER] 13.04.2024 року їй була перераховано суму у розмірі 10000грн., яку протягом двох днів 13-14.04.2024 року було нею витрачено. На думку суду, стороною позивача підтверджено перерахування 10000грн. відповідачу поза розумним сумнівом. Відповідно до ст.626ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст.638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже,між відповідачем та ТОВ «1безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які вона використовувала. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості в установлені договором строки, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» слід стягнути заборгованість за договором позики №2231363 від 13.04.2024 у загальному розмірі 12250 грн. з яких: 10000грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2250 грн.- сума заборгованості за відсотками, та позов в цій частині задовольнити. Щодо стягнення процентів з 14.05.2024 по 01.06.2025 року суд не знаходить підстав для їх стягнення, виходячи з такого. Так, за змістом ст.1056-1ЦКУкраїни в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно доч.1ст.1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1050ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст.625ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Досліджуючи умови укладеного договору та докази на підтвердження розміру заборгованості суд звертає увагу на те, що п. 2.1 Договору, як і графік платежів, містить чітко встановлений строк кредитування 30 днів, з 13.04.2024 по 13.05.2024, та розмір процентів у розмірі 2250 грн. Відповідно до правових висновків, які викладені в постанові ВП ВСУ № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) від 28 березня 2018 року, вбачається відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому Згідно з пп.2.1. - 2.3. процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) (не застосовується в період воєнного стану у період існування такого обмеження) 2,70 % за день. Суд зауважує, що зазначена у п. 2.1-2.3 вимога про сплату відсотків за понадстрокове користування позикою (її частиною)за своєю суттю є відповідальність позичальника за не повернення кредитних коштів у строк передбачений договором, тобто такою що передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Разом з тим відповідно до пункту 18 Прикінцевих таперехідних положеньЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2150,32 грн. Правнича допомога позивачеві у даній справі була надана АО «Правовий курс» підставі договору про надання правничої допомоги від 02.09.2024 року, згідно п.. 4.1 якого за підготовку та направлення /подачу, зокрема, однієї позовної заяви розмір винагороди становить 7100 грн. Винагорода підлягає оплаті клієнтом виключно за умови, якщо погашення заборгованості боржників відбулось внаслідок надання об`єднанням правничої допомоги. Згідно п.4.5, винагорода на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі наданої правничої допомоги виплачується в гривнях, шляхом безготівкового перерахування клієнтом на поточний рахунок об`єднання, вказаний в цьому договорі, протягом 5 банківських днів від дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданої правничої допомоги. Згідно п.5.2 договір є укладеним на строк до 31.12.2026 року. 21.10.2024 року складено Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги по боржнику [PERSON] . Вартість послуги 7100 грн. Надана платіжна інструкція від 24.10.2024 року № 1d4679 про оплату правничої допомоги у розмірі 7100грн. Враховуючи вимоги ст.ст. 137, 141 ЦПК України, складність справи та виконану адвокатом роботу, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову і особливості розгляду конкретної справи в спрощеному провадженні, часткове задоволення позову, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial