Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

25 липня 2025 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі - ТОВ «Фінпром Маркет») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 16 125,00 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що 19 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит № 73182451, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора 67558, надісланого на електронну адресу: [INFO]. За умовами Договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 5 000,00 грн, шляхом перерахування на картку # [NUMBER] , строк позики 30 днів, тобто до 20 березня 2025 року, зі сплатою процентів у розмірі 0,750 % в день (фіксована процентна ставка), яка нараховується на залишок за тілом кредиту, комісією за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми наданого кредиту, що складає 750,00 грн. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується пеня 4,00% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 26 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №26/06/2025, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором про надання коштів у кредит № 73182451 від 19 лютого 2025 року, укладеним з [PERSON] на загальну суму 16 125,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 375,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 750,00 грн - сума заборгованості за комісією; 10 000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. Посилаючись на викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 16 125,00 грн, а також судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн. Згідно з ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 серпня 2025 року, справу передано за територіальною підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2025 року справу передано на розгляд Татарбунарському районному суду Одеської області за територіальною підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Згідно з ухвалою судді від 17 листопада 2025 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву; витребувано у АТ «КБ «ПриватБанк» інформацію: щодо належності [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «Універсал Банк», на [PERSON] за період з 19 Лютого 2025 року до 22 лютого 2025 року. 16 грудня 2025 року на виконання ухвали суду в частині витребування доказів надійшла інформація (вх. № 6845/25-Вх 16.12. 2025). За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, у позові проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за зареєстрованою та фактичною адресою місця проживання. Поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою». У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил. За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21). Відповідач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. 19 лютого 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73182451, за умовами якого він отримав у кредит 5 000,00 грн на власні потреби строком на 30 днів, тобто до 20 березня 2025 року, зі сплатою процентів у розмірі 0,250 % в день (фіксована), комісією за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 750,00 грн (п.п.2.2.1.-2.2.3 Договору (а.с.18-24). Згідно з п.п. 2.2.4. п.2.2. Договору, процентна ставка в день становить 0,750%, проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) - 4,00% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1181,17%, орієнтовна загальна вартість кредиту - 6 125,00 грн. Пунктом 7.1. Договору сторони передбачили, що позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку кредитування відбувається без змін умов Договору у бік погіршення позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Позичальник має право подовжити строк користування кредитом необмежену кількість разів, за наявності неповернутого кредиту/його частини на момент оформлення пролонгації (п.7.4. Договору). Договір про надання коштів у кредит підписаний електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - 67558, надісланого на електронну адресу: [INFO]. Позичальник ознайомився на сайті кредитодавця https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги, а тому числі з інформацією, що передбачена ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного Банку України (п.п. 11.1.1. п.11.1. Договору). Відповідно до п.п. 11.1.2. п.11.2. Договору позичальник до моменту підписання Договору вивчив умови Договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, а його зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що Договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення. Згідно з п.10.3. Договір укладено із використанням веб-сайту: https://mycredit.ua (п.11.3. Договору). Отже, Договір був вчинений в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми (а.с. 25). 19 лютого 2025 року кошти в сумі 5 000,00 грн були перераховані на картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжної інструкції № 6с10971в-10в9-4151-8909-28945ebe4e7f, довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 09 липня 2025 року за вих. №КД-000036135 (а.с. 26) та Випискою по картковому рахунку [PERSON] за період з 19 лютого 2025 року по 22 лютого 2025 року, наданого АТ КБ «ПриватБанк». Згідно з інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] . Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 26 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу № 26/06/25, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрах прав вимоги, у тому числі і за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73182451 від 19 лютого 2025 року, боржник: [PERSON] (а.с. 27-38). У п.п. 2.1.3. п.2.1. Договору сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Як зазначено у наданому позивачем Витягу з реєстру прав вимоги № 26/06/25-02 від 26 червня 2025 року, до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73182451 від 19 лютого 2025 року у загальній сумі заборгованості 16 125,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 375,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 750,00 грн - сума заборгованості за комісією; 10 000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування (а.с. 35-зворот-37), яка відповідає й розрахунку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 26 червня 2025 року (а.с. 16). Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач ТОВ «Фінпром Маркет» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73182451 від 19 лютого 2025 року, укладеним між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач заборгованість за кредитом не погашав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком, станом 21 липня 2025 року становить 16 125,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 375,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 750,00 грн - сума заборгованості за комісією; 10 000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування (а.с. 9). Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, як вбачається Витягу з реєстру прав вимоги № 26/06/25-02 від 26 червня 2025 року та розрахунку ТОВ «Фінпром маркет», Товариство нараховувало [PERSON] пеню/неустойку у загальній сумі 10 000,00 грн. Так, у п.п. 10.5.2. п.10.2. Розділу «Відповідальність сторін, порядок вирішення спорів» Договору сторони передбачили, що якщо сума кредиту, що надається позичальнику за Договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, за користування кредитом (його частиною) понад встановлений Договором строк, у випадку невиконання позичальником умов Договору, кредитодавець має право нараховувати пеню у розмірі, визначеному п.2.2. Договору з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування». За змістом ст. 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язанням. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір установлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.1, 2 ст. 551 ЦК України). У разі якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч. 3 ст. 551 ЦК України). Відповідно до п.18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер. Таким чином, заборгованість відповідачки за пенею/неустойкою у розмірі 10 000,00 грн підлягає списанню позивачем, а тому у цій частині вимоги позивача безпідставні. Водночас, оскільки фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку не повернуті, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача боргу у розмірі 6 125,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 375,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 750,00 грн - сума заборгованості за комісією за надання кредиту. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано: копію ордеру на надання правничої допомоги (а.с. 45); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Ткаченко Ю.О. (а.с. 46); Договір про надання правової допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2025 року, укладений між ТОВ «Фінпром маркет» в особі директора Ґедзь О.В., що діє на підставі Статуту, та адвокатом Ткаченко Ю.О. з другої сторони (а.с. 39-41); Витяг з акту № 16-П від 11 липня 2025 року, згідно з яким витрати на професійну правничу допомогу по даній справі складаються: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, вивчення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначним справах для формування позовної заяви - 500,00 грн; підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для клієнта спосіб в електронній або письмові формі) - 3 000,00 грн (а.с.43); акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від, зокрема і щодо справи про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] (а.с. 43-44); платіжну інструкцію кредитного переказу коштів № 579937082.1 від 11 липня 2025 року (а.с. 45). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витрачений час, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та з врахуванням того, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 3 500,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial