Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

24.12.2025 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визнання права власності на 4/7 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. На день смерті він був зареєстрований разом зі своєю дружиною - [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивач звернулася до державного нотаріуса Васильченко Т. П., якою була відкрита спадкова справа. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.10.2025 р. № 636/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 4/7 частки у праві власності на вищезазначений житловий будинок у зв`язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на 4/7 частки у праві власності на житловий будинок, позивач не змогла надати у зв`язку з його відсутністю, оскільки серед документів спадкодавця наявна лише копія відповідного документа - свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 20.06.1986 р., яке посвідчувало право власності її чоловіка на зазначене спадкове майно. Справу передано головуючому судді 24.12.2025 р. Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 29.12.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 20.01.2026 р. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від державного нотаріуса Васильченко Тетяни Петрівни копію спадкової справи № 61/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 06.01.2026 р. від Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, зареєстрована за вх. № 83, у якій зазначено, що стосовно задоволення позовних вимог заперечення відсутні. 19.01.2026 р. від державного нотаріуса Васильченко Т. М. надійшла витребувана спадкова справа, зареєстрована за вх. № 302. 20.01.2026 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 12.02.2026 р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.03.2026 р. Витребувано від фізичної особи - підприємця [PERSON] інформацію щодо розбіжностей у відомостях про площу об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зазначених у технічному паспорті від 19 грудня 2025 року (експлікація приміщень та характеристика об`єкта нерухомого майна), реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності TI01:8944-2791-5026-5765. 25.02.2026 р. від ФОП [PERSON] надійшла відповідь на запит, зареєстрована за вх. № 1006, в якій зазначено, що площа 61,10 кв.м. (літ. А-1) є площею основи (забудови), яка визначена за зовнішніми розмірами будинку (обміри проводяться зовні будівлі), тобто площа 104, 3 кв.м. є загальною площею приміщень, визначеною за результатами внутрішніх обмірів. Тобто характеристика об`єкта нерухомого майна містить площу основи (забудови) 61, 10 кв.м. (літ. А-1); 31, 00 кв.м. (літ. А1-1); 17, 50 кв. м. (літ. А2-1); 4, 70 кв.м. (літ.а3-1); 10,90 кв.м. (літ.а1), яка розраховувалась по зовнішнім розмірам житлового будинку, прибудов, веранди та мезоніну (заміри проводяться на подвір`ї). Позивач та відповідач у підготовче засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). [PERSON] та [PERSON] за життя були чоловік і дружина, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 13). Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Вказані обставини в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Як вбачається з копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 20.06.1986 р., [PERSON] є власником 4/7 частки у житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а. с. 18). Згідно копії довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 30.09.2025 р. згідно архівних даних матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації»» Чернігівської обласної власником 4/7 частки зазначеного будинку є [PERSON] (а. с. 19). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 636/02-31 від 09.10.2025 р. державним нотаріусом Васильченко Т. П. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 4/7 частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 20). Згідно копії спадкової справи № 61/2021, заведеної після смерті [PERSON] , спадщину прийняла позивач, яка є спадкоємцем за заповітом. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд звертає увагу на таке. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 3 Закону № 1952 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Згідно абзацу 3 п. 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2015 р. № 1127, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, з огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, а також не встановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. За положеннями ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Outcome: approved