Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

АТ «Сенс Банк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.11.2021 [PERSON] уклала з АТ «Альфа-Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 402211929. Відповідно до умов вказаного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язалась у порядку та на умовах визначених договором, повертати кредит, сплачувати проценти, комісію та інші платежі. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Однак позичальник не виконала своїх зобов`язань належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 09.09.2025 становить 31052,38 грн. та складається з 19739,91 грн. тіла кредиту; 2,67 грн. відсотків та 11309,80 грн. - комісії. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 31052,38 грн. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 11.02.2026 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву. 17.03.2026 представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, до суду не з`явилась без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що 28.11.2021 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем Оферти на укладення угоди про надання кредиту № 402211929, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Відповідно до підписаної відповідачем Оферти, визначено наступні умови: тип кредиту «Споживчий кредит», сума кредиту 26215,00 грн., строк кредиту 12 місяців, процентна ставка 0,01% річних, дата повернення кредиту 29.11.2022 Також, умовами підписаної оферти сторони домовились про встановлення розміру комісійного винагороди за розрахунково-касове обслуговування, а саме: за період з 1 по 10 місяць користування кредитом 50 грн., якщо протягом першого періоду позичальником будуть допущені факти прострочення виконання будь-якого грошового зобов`язання за цією угодою, для відповідного місяця першого періоду застосовуються умови оплати комісійної винагороди, які передбачені для другого періоду; за період з 11 по 15 місяць користування кредитом 3,99% від суми кредиту та 50 грн. Банк в свою чергу акцептував вказану вище пропозицію на укладення угоди про надання кредиту №402211929 від 28.11.2021, на умовах зазначених відповідачем. Погашення заборгованості за кредитом визначено в Додатку № 1 до Угоди, в якому передбачено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг та визначено розмір щомісячного платежу. Також, 28.11.2021 відповідач підписала паспорт споживчого кредиту чим підтвердила, що ознайомилась з умовами надання кредиту та порядком його погашення. При цьому, у вказаному паспорті споживчого кредиту наведено, зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажання споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту та інша важлива інформація. Позивачем, крім іншого, надано суду анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, підписану відповідачем. Факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: меморіальним ордером №736604868 від 29.11.2021 з призначенням платежу «Надання кредиту за кредитним договором №402211929 від 28.11.2021» та виписками по особовим рахункам відповідача за період з 28.11.2021 по 09.09.2025. 12.08.2022 змінено назву АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується копією статуту АТ «Сенс Банк» та копією протоколу № 2/2022 від 18.08.2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 09.09.2025 виникла заборгованість в сумі 31052,38 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 19739,91 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 2,67 грн. та комісії в розмірі 11309,80 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, на день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі за вказаним вище кредитом суду не надано, тому позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 19739,91 грн. підлягає задоволенню. Щодо стягнення процентів за кредитним договором суд зазначає наступне. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Як вбачається зі змісту Оферти на укладення угоди про надання кредиту № 402211929 та паспорту споживчого кредиту строк кредитування за спірним кредитним договором закінчився 29.11.2022. Позивач просить стягнути відсотки за кредитним договором в сумі 2,67 грн., які нараховані станом на 29.09.2023. Разом з тим, з розрахунку заборгованості за даним кредитом вбачається, що відсотки за користуванням кредитом за період з 28.11.2021 по 29.11.2022, з урахування погашення, становлять 1,35 грн. (станом на 29.11.2022), інші відсотки нараховані після спливу строку кредитування за спірним кредитним договором. З огляду на закінчення строку кредитування, нарахування позивачем процентів після спливу визначеного договором строку кредитування в сумі 0,93 грн. не відповідає положенням закону. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії, суд дійшов такого висновку. Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію. Разом з тим, Законом також передбачено безоплатність певних послуг. Умовами викладеними в Угоді про надання споживчого кредиту та у паспорті споживчого кредиту передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування в розмірі по 50 грн. Однак у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супровідних банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування. Сторони не погодили у кредитному договорі перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія. Отже, суд не може пересвідчитися чи належать такі послуги до оплатних чи безоплатних послуг, наданих банком, тобто позивачем не доведена правомірність нарахування комісії. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті комісії у розмірі 13800 грн. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 19741,26 грн., з яких: 19739,91 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1,35 грн. - відсотки за користування кредитом, нараховані в межах строку кредитування, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору за подання даної позовної заяви з урахування коефіцієнту того, що справа надійшла до суду в електронній формі, становить 2662,40 грн. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 19741,26 грн., тобто 63,57 % від заявленої вимоги, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1692,49 грн., а судовий збір у сумі 969,91 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: partial