Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

15.01.2026 року позивачка, як мати дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду із відповідною заявою, в якій просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України через ухилення від виконання батьківських обов`язків з урахуванням розірвання шлюбу між сторонами та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей. Ухвалою суду від 29.01.2026 року провадження у справі було відкрито у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження, змінено третю особу у справі через прямі вимоги Сімейного кодексу України, витребувано у нової третьої особи висновок про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей та надано відповідачу час для подання відзиву, а третій особі письмових пояснень, здійснено виклик відповідача через офіційний веб-сайт судової влади України та за останньою відомою адресою місця проживання (а.с.40-41). На виконання вимог вказаної ухвали від третьої особи у справі надійшов відповідний висновок від 18.02.2026 року про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей з усіма документами, які супроводжували прийняття відповідного рішення, яке первинно було оформлено протоколом комісії з питань захисту прав дітей від 11.02.2026 року (а.с.50-60), чим були виконані вимоги ухвали судді про відкриття провадження в частині витребування доказів. Ухвалою суду від 23.02.2026 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до розгляду по суті, визначено допит неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні обов`язковим, покладено вказаний обов`язок щодо забезпечення явки дитини на позивачку, зобов`язано третю особу у справі забезпечити явку свого представника для допиту малолітньої дитини або уповноваженого психолога для розгляду справи по суті у судове засідання відповідно до вимог ч.1 ст.232 ЦПК України (а.с.63-64). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання для розгляду справи по суті не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у порядку через офіційний веб-сайт судової влади України як особа, яка не має зареєстрованого місця проживання на території України (а.с.65), причини неявки не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у порядку ч.3 ст.223 ЦПК України. Представник третьої особи у судовому засіданні при розгляді справи по суті позовні вимоги підтримав, оскільки вказані обставини були встановлені на підставі вивчення побутових умов проживання дитини, що стало підставою для затвердження виконавчим комітетом Златопільської міської ради Лозівського району Харківської області відповідного висновку про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно обох дітей. У судовому засіданні при допиті малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у порядку ст.232 ЦПК України, судом було встановлено, що дитина не має контакту з відповідачем, знає хто це, його останні декілька років навіть не бачила, розуміє наслідки судового рішення в разі його задоволення та бажає аби вказане рішення було прийняте. Судом не було встановлено будь-якого примусу або тиску на дитину при опитуванні у судовому засіданні з боку позивачки. Позивачка згоди за заочний розгляд справи не надавала, а тому справа розглядається у загальному порядку. Вислухавши позивачку, малолітню дитину [PERSON] , дослідивши надані суду докази та наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідач є батьком, а позивачка матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження від 23.06.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Первомайському району реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №02 від 12.08.2013 року складений виконавчим комітетом Правдинської сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.19) та малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 08.08.2016 року, виданого виконавчим комітетом Правдинської сільської ради Первомайського району Харківської області (актовий запис №02 від 08.08.2016 року (а.с.21). Шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний на підставі заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.07.2022 року у справі №632/271/22, яке набуло чинності (а.с.23). На підставі заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2018 року у справі №632/733/18, яке набуло чинності, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше ніж 50 прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.24-25). Висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Златопільської міської ради Лозівського району Харківської області №01-23/26 від 18.02.2026 року, визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно обох дітей, оскільки він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема, не бере участі у житті дочок та не утримує дітей (а.с.51, зворотній бік - 53). Вказаний висновок відповідає вимогам закону, складений уповноваженим складом третьої особи та містить усі необхідні реквізити. Відповідно до частин 1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до частин 3 та 4 ст.155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідністю зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Досліджені судом докази дають підстави дійти висновку про доведеність свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо обох дітей, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно них. Жодних перепон для виконання своїх батьківських обов`язків відповідачем з боку позивачки на підставі наданих суду доказів встановлено не було. Враховуючи вирішення питання про позбавлення батьківських прав, суд одночасно у порядку ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України повинен був бути вирішувати питання про стягнення з відповідача аліментів, однак, враховуючи їх стягнення ще з 2018 року на підставі відповідного рішення суду, підстави для такого стягнення повторно відсутні. Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає, що судовий збір, сплачений позивачкою при зверненні до суду слід стягнути з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved