Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.11.2020 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001732376101, за умовами якого відповідачці надано кредит у сумі 12 000,00 грн, а 08.09.2022 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1010528199, за умовами якого відповідачці надано кредит у сумі 21 919,69 грн. Позивач зазначає, що грошові кошти були надані відповідачці, однак остання зобов`язання за договорами належним чином не виконала. Унаслідок порушення умов договорів, за розрахунком позивача станом на 24.11.2025 року за договором від 12.11.2020 року № 2001732376101 утворилася заборгованість у загальному розмірі 21 556,50 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 11 302,58 грн та заборгованості за процентами 10 253,92 грн. За договором від 08.09.2022 року № 1010528199 утворилася заборгованість у загальному розмірі 25 737,73 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 21 306,93 грн, заборгованості за процентами 5,91 грн та заборгованості за комісією 4 424,89 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві позивач просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за відомою адресою проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті Судової влади України. З огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, належне повідомлення відповідачки про розгляд справи та її повторну неявку у судове засідання без повідомлення причин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 12.11.2020 року укладено кредитний договір № 2001732376101, за умовами якого відповідачці надано кредит (а.с. 19-20, 24-35, 41). Станом на 24 листопада 2025 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у загальному розмірі 21 556,50 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 11 302,58 грн та заборгованості за процентами 10 253,92 грн (а.с. 46-48). Разом із тим позивач також посилається на наявність заборгованості за кредитним договором № 1010528199 від 08.09.2022 року у розмірі 25 737,73 грн. Натомість належних та допустимих доказів укладення 08.09.2022 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] кредитного договору № 1010528199 матеріали справи не містять. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що розрахунок заборгованості та інші внутрішні документи банку самі по собі не підтверджують факту укладення кредитного договору між сторонами та не можуть бути належним доказом виникнення зобов`язання без надання самого договору або інших доказів його укладення. Наявність розрахунку заборгованості або документів щодо руху коштів по рахунку сама по собі не підтверджує виникнення між сторонами кредитних правовідносин без встановлення факту укладення відповідного договору. Відсутність доказів укладення кредитного договору виключає можливість покладення на відповідача обов`язку щодо повернення кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки позивачем не надано належних доказів укладення кредитного договору № 1010528199 від 08.09.2022 року, позовні вимоги у цій частині є недоведеними та задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною першою статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як убачається з положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення решти позики та сплати процентів. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. З огляду на встановлені обставини суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001732376101 від 12.11.2020 року. Водночас у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1010528199 від 08.09.2022 року слід відмовити у зв`язку з недоведеністю факту укладення такого договору між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. З урахуванням часткового задоволення позову з відповідачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1 213 грн.

Outcome: partial