Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересовані особи: Мукачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства. Заява мотивована тим, що [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON] . За приписами ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Оскільки на момент народження дитини заявниця не перебувала у шлюбі і були відсутні спільна заява батьків, заява батька чи рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводився за прізвищем та громадянством заявниці, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. Зазначене підтверджується витягом від 13.08.2021 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Фактичним батьком дитини є [PERSON] , [INFO] . Саме тому по-батькові дитина є [PERSON] . Разом з тим, у свідоцтві про хрещення дитини, яке відбулося 29 вересня 2019 року, повне ім`я дитини вказане як [PERSON] , тобто за прізвищем її батька. Водночас, сам [PERSON] ніколи не заперечував свого батьківська щодо дитини і завжди допомагав їй та дитині. Так, [PERSON] добровільно і постійно сплачував на користь заявниці кошти на утримання дитини, що підтверджується випискою про рух коштів на батьківському рахунку заявниці. Численні спільні фотознімки [PERSON] з заявницею та дитиною, які додані до цієї заяви, беззаперечно свідчать про теплі фактичні сімейні відносини цих осіб і його батьківство щодо Дитини. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час, [PERSON] з 16.04.2024 року став на захист своєї країни та своєї родини та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, а [INFO] помер. Таким чином після смерті [PERSON] виникла потреба у приведенні документів до ладу, зокрема шляхом встановлення факту батьківства, оскільки це необхідно для внесення відповідних змін про батька до актового запису про народження дитини та отримання в подальшому соціальних виплат передбачених чинним законодавством України. Заявник [PERSON] та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб: Мукачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення заявника та її представника, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи, визначено частиною 1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. [PERSON] народилась [INFO] , батьками такої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України від 13.08.2021 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Разом з тим, у свідоцтві про хрещення дитини, яке відбулося 29 вересня 2019 року, повне ім`я дитини вказане як [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 18.09.2024 року. Також на підтвердження факту батьківства, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] заявником також долучено фотокартки та виписку з АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів [PERSON] , де зазначено в графі: коментар до платежу: аліменти, [PERSON] . Відповідно до нотаріально посвідчених заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] останні підтвердили факт що [PERSON] хоч і не перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , але деякий час вони спільно проживали та вели спільне господарство, тобто фактично проживали однієї сім`єю. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Постановою Верхового Суду у справі № 361/2653/15-ц від 15 квітня 2021 року визначено питання особливостей визнання батьківства або встановлення факту батьківства. Частиною першою статті 135 СК України (в редакції, чинній на час народження дитини) передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved