Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

До Калинопільського районного суду Черкаської області надійшла заява [PERSON] , в якій заявник просив встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , уродженки с. Архангельське, Октябрського району, Ошської області, Киргизька Республіка, яка померла [INFO] в с. Гладківка, Голопристанського району, Херсонської області, Україна. Заява мотивована тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка проживала за адресою: с. Гладківка, Голопристанського району, Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2025 року. Указаний населений пункт перебуває під тимчасовою окупацією РФ. Заявник отримав копію свідоцтва про її смерть російського зразка. Оригінали цих документів знаходяться на окупованій території, а в заявника вони наявні у фотокопіях. Отримати оригінали на даний час заявник не має жодної можливості. Через відсутність оригіналів цих документів заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть своєї матері в органах РАЦС України. Єдиним варіантом його отримання є звернення до суду з заявою про встановленням факту, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка, для подальшого оформлення спадщини за законом після її смерті. Учасники були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про слухання справи без участі представника Звенигородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Заслухавши заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, встановлено статтею 317 ЦПК України, згідно з якою заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 днів, який неодноразово продовжувався, і триває по теперішній час. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, у межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: -документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; -рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті, зокрема є: -лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); -фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); -лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о); -рішення суду про оголошення особи померлою; -рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; -повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; -повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до частини третьої цієї статті будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. У заявника [PERSON] відсутній оригінал документа, що підтверджує факт смерті його матері на тимчасово окупованій території, а тому орган державної реєстрації актів цивільного стану не може провести державну реєстрацію смерті. Відповідно до ст. 319 ЦПК України факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Юридичний факт встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Суд погоджується з тим, що заявнику для реалізації права на прийняття спадщини від матері необхідно встановити факт смерті останньої. У позасудовому порядку заявник не має можливості встановити вказаний факт, позаяк у нього відсутній оригінал довідки про причину смерті [PERSON] та оригінал свідоцтва про її смерть. Встановлення факту, про який просить заявник, не пов`язано з вирішенням спору про право. На підтвердження факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України заявником надано копію свідоцтва про смерть, датованого 09.12.2025 року, з номером акту про смерть [NUMBER] , виданого Скадовським районним відділом запису актів цивільного стану Управління ЗАГС Херсонської області, у якому містяться відомості про те, що [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Архангельське, Октябрського району, Ошської області, померла [INFO] у с. Гладківка, Голопристанського району, Херсонської області, Російська Федерація. Згідно фотокопії № 1 вбачається місце захоронення [PERSON] на кладовищі в с. Гладківка, Голопристанського району, Херсонської області, Україна, згідно фотокопії № 2 вбачається зображення хреста з могильним написом на табличці на могилі [PERSON] в с. Гладківка, Голопристанського району, Херсонської області, Україна. З свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 13.01.1967 року вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] були батько [PERSON] , мати [PERSON] . З довідки від 19.04.2022 року за № 7114-7000812433 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що 30.11.2025 року рідна сестра її чоловіка [PERSON] написала йому СМС про те, що [INFO] у віці 91 рік померла їх матір [PERSON] , яка разом з нею проживала на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України за адресою: [ADDRESS] . Також вислала їм фото похорону, щоб хоч так [PERSON] міг попрощатись з мамою. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду аналогічні свідчення, що і свідок [PERSON] .. Досліджені під час судового розгляду докази беззаперечно підтверджують ті обставини, що [PERSON] померла [INFO] , з номером акту про смерть 170259950000501828004, уродженка с. Архангельське, Октябрського району, Ошської області, Киргизька Республіка, громадянка України, яка на день своєї смерті була зареєстрована та проживала на тимчасово окупованій РФ території України за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене суд дійшов висновку, що факт смерті [PERSON] підтверджено в судовому засіданні письмовими доказами, а встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки та не пов`язане з вирішенням спору про право. Таким чином даний факт підлягає встановленню в судовому порядку, отже заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved