Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У листопаді 2025 року через систему «Електронний суд» позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал»), в особі свого директора Хлопкової М.В., звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 14 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі - ТОВ «Макс Кредит») та [PERSON] було укладено у формі електронного документу договір кредитної лінії № 00-9903870, який підписано шляхом введення одноразового ідентифікатора - 65085. Відповідно до умов якого остання отримала кошти шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ «ПРОФІТГІД» на платіжну картку № [NUMBER] в розмірі 5000,00 грн, строком до 9 серпня 2025 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% денної процентної ставки, одноразової комісії у розмірі 15% від суми кредиту, що складає 750,00 грн. 17 лютого 2025 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, згідно з яким, ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до відповідача. Також, перехід права вимоги підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал від 17 лютого 2025 року, актом приймання-передачі реєстру боржників додаток № 2 до договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17 лютого 2025 року та платіжною інструкцією про сплату ціни продажу. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 00-9903870 від 14 серпня 2024 рокустановить 14485,00 грн, яка складається з наступного: 5750,00 грн - заборгованість по кредиту; 6235,00 грн - заборгованість по нарахованим відсоткам, 2500,00 - заборгованість за штрафними сакціями (пеня, штрафи). У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11985,00 грн та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 19 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. В прохальній частині позову представник позивача просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, про поважність причин неявки суду не повідомила. Крім того, у встановлений судом строк, не скористалася своїм правом на подання відзиву. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підставі статті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 14 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 00-9903870, який підписано шляхом введення одноразового ідентифікатора. Відповідно до пунктів 1.2-1.8.1 договору умови надання кредиту є наступними: сума кредиту 5000,00 грн; строк 360 календарних днів. Тип кредиту кредитна лінія (безвідклична). Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. Дата остаточного повернення кредиту 9 серпня 2025 року; періодична дата оплати процентів та Комісії за надання кредиту зазначаються в графіку платежів, містяться в Додатку 1 до Договору; тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка складає 1,45 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом; одноразова комісія у розмірі 15,00 % від суми кредиту 750,00 грн. Денна процентна ставка за Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки та комісії 1,5%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 9115,87%. Договір підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора: 67085 (а.с. 9 - 14). Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «Макс Кредит», клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 00-9903870 від 14.08.2024, ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». Одноразовий ідентифікатор: 67085, час відправки: 14.08.2024 о 13:54:21, номер телефону: [NUMBER] (а.с. 22). Відповідно до інформаційної довідки про підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТГІД», додатку до інформаційної довідки ТОВ «ПРОФІТГІД», ТОВ «ПРОФІТГІД» було проведено успішні перекази грошових коштів, зокрема на маску картки клієнта № [NUMBER] у сумі 5000,00 грн (а.с. 23). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-9903870 від 14 серпня 2024 року заборгованість відповідача станом на 1 жовтня 2025 року становить 14485,00 грн, яка складається з: 5750,00 грн - заборгованість по кредиту; 6235,00 грн - заборгованість по нарахованим відсоткам, 2500,00 - заборгованість за штрафними сакціями (пеня, штрафи) (а.с. 44). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-9903870 від 14 серпня 2024 року заборгованість відповідача за період з 14 серпня 2024 року по 17 лютого 2025 року становить 11985,00 грн (а.с. 43). 17 лютого 2025 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, згідно з яким, ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги за договором №00-9903870 від 14 серпня 2024 року на загальну суму 14485,00 грн. Перехід права вимоги підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17 лютого 2025 року, актом приймання-передачі реєстру боржників додаток № 2 до договору факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал від 17 лютого 2025 року та платіжною інструкцією про сплату ціни продажу. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 19 листопада 2025 року АТ КБ «ПриваБанк» листом № 20.1.0.0.0/7-251225/54161-БТ від 27 грудня 2025 року повідомило, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 14 серпня 2024 року на вказану платіжну картку було зараховано кошти у сумі 5000,00 грн. Вказане підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), за період з 14.08.2024 по 19.08.2024. Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступнного висновку. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення. Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статті 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. З матеріалів справи вбачається, що позикодавець свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання. Отже, з відповідача необхідно стягнути заборгованість по тілу кредиту за договором кредитної лінії № 00-9903870 від 14 серпня 2024 року у сумі 5750,00 грн (тіло кредиту 5000,00 грн та 750,00 грн комісія) та відсоткам за користування кредитом, які нараховані в межах строку кредитування. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача: заборгованості у сумі 11985,00 грн, яка складається з: 5750,00 грн - заборгованість по кредиту; 6235,00 грн - заборгованість по нарахованим відсоткам. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн до матеріалів справи надано: договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» і ТОВ «Юніті Капітал», додаткова угода №25770866768 від 11 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 1 жовтняя 2025 року (до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року,) свідоцтво на право зайняття адвокатскою діяльністю Соломко О.В. (а.с. 45 - 48, 50). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Проаналізувавши справу на предмет її складності, враховуючи наявну сталу судову практику у таких спорах, встановлені судом обставини справи, кількість судових засідань, а також зміст та обсяг наданих адвокатом послуг і їх вартість, також, суд враховує, що дані матеріали подані в системі «Електронний суд», розгляд справи здійснювався за відсутності представника позивача, суд доходить переконання, що зазначений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн є необґрунтованим, оскільки такий не відповідає критерію реальності адвокатських послуг. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає обґрунтованим розміром витрати позивача на професійну правову допомогу, наданих у цій справі - 3000,00 грн (вивчення матеріалів справи і складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір». У силу приписів статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2422,40 грн та витрати на надання правової допомоги у розмірі: 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved