Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

ТОВ «Айквітас», в особі представника Пушкарьова О. О., звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі Заяви - пропозиції № СІК-080921/097-00 від 08.09.2021, відповідач [PERSON] прийняв пропозицію укласти кредитний договір та приєднався до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Комерційний банк АКОРДБАНК», що розміщені в мережі Інтернет на офіційному Інтернет - сайті банку, які разом із Заявою-пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають договір про надання споживчого кредиту, укладений між відповідачем та ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК», відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 49 000,00 грн зі сплатою відсотків 0,01 % річних, розмір щомісячної комісії 3,50%, строком на 48 місяців. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, тому зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 27.11.2025 має заборгованість у розмірі 94 268,89 грн, яка складається з наступного: простроченої суми заборгованості по кредиту 38 634,34 грн, простроченої суми заборгованості по процентам 55 630,24 грн, простроченої заборгованості за комісією 55 630,24 грн. А тому, просив стягнути з відповідача суму заборгованості станом на 27.11.2025 за кредитним договором №СІК-080921/097-00 від 08.09.2021 у розмірі 94 268,89 грн, що складається з: простроченої суми заборгованості по кредиту 38 634,34 грн, простроченої суми заборгованості по процентам 4,31 грн, простроченої заборгованості за комісією 55 630,24 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 07 лютого 2026 року. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. 08 вересня 2021 року між ПАТ «КБ «АКОРДБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-Пропозицію №СІК-080921/097-00, на підставі якої, останній прийняв пропозицію укласти кредитний договір та приєднався до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК», що оприлюднені на офіційному сайті банку www.accordbank.com.ua, які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до меморіального ордеру № 61394258 від 08.09.2021, [PERSON] отримав кредит в розмірі 49 000 гривень. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. п. 2.2., 2.2.1., 2.2.2., 2.3. Заяви-Пропозиції сума споживчого кредиту становить 49 000,00 грн, в тому числі на загальні споживчі цілі 49 000,00 грн, на оплату одноразової комісії 0, 00 грн, на оплату страхового платежу 0, 00 грн, зі строком споживчого кредиту 48 місяців. Пунктами 2.4., 2.5., 2.6. Заяви-Пропозиції передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 0,01 % річних, розмір щомісячної комісії 3,50 %, розмір одноразової комісії 0,00%. За умовами Заяви-Пропозиції [PERSON] підписавши Заяву-Пропозицію підтвердив, що з інформацією, зазначеною в частині 1 Заяви-Пропозиції він ознайомився, погодився з Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «АКОРДБАНК», що оприлюднені на офіційному сайті банку: www.accordbank.com.ua. Також підписанням Заяви-Пропозиції [PERSON] підтвердив своє розуміння і згоду з тим, що моментом прийняття (акцепту) банком його Заяви-Пропозиції щодо укладення договору буде вважатись дата підписання банком цієї Заяви-Пропозиції та скріплення її печаткою. Відповідно до п. 3.2.4. Розділу 6 Правил позичальник зобов`язується повернути Суму кредиту та сплатити всі передбачені Договором плати (платежі) на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених Договором. Згідно п.2.11 Розділу 6 Правил передбачені умови нарахування та сплати щомісячної комісії. В графіку платежів встановлено щомісячну комісію в розмірі 3,50%. Встановлено платіж за додаткові та супутні послуги банку, а саме за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 1715,00 грн щомісячно. В кінці таблиці роз`яснено, що розрахунково-касове обслуговування слід розуміти суму щомісячної комісії банку, що сплачується на щомісячній основі як відсоток від початкової суми споживчого кредиту. Згідно розділу І Правил передбачено, що щомісячна комісія - це комісійна винагорода банку, що сплачується клієнтом за послуги банку, пов`язанні з отриманням, обслуговуванням і поверненням споживчого кредиту, наданого банком клієнту. Комісія за розрахунково-касове обслуговування це комісійна винагорода банку, що сплачується клієнтом за користування кредитним лімітом в розрахункового періоду. Відповідно до розрахунку суми загальної заборгованості за кредитним договором №СІК-080921/097-00 від 08.09.2021, заборгованість [PERSON] станом на 27.11.2025 становить 94 268,89 грн., яка складається з наступного: простроченої суми заборгованості по кредиту 38 634, 34 грн, простроченої суми заборгованості по процентам 4,31 грн, простроченої заборгованості за комісією 55 630,24 грн. Також, відповідачем було здійснено погашення тіла кредиту у розмірі 10365,66 грн; відсотків за користування кредиту у розмірі 6,62 грн та погашено щомісячну комісію у розмірі 18114, 76 грн. ПАТ «КБ «Акордбанк» 08.09.2021 надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 49 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується меморіальним ордером № 61394258 від 08.09.2021. Між ПАТ «КБ «Акордбанк» та ТОВ «ФК«Айквітас» 27.11.2025 укладено договір про відступлення права вимоги №27112025/01, відповідно до умов якого ПАТ «КБ «Акордбанк» передає (відступає) ТОВ «ФК«Айквітас» за плату, а ТОВ «ФК«Айквітас» приймає належні ПАТ «КБ «Акордбанк» права грошової вимоги до боржників у Реєстрі боржників, про що також був складений Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу від 27.11.2025. Факт відступлення боргу підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги боржників, відповідно до якого під порядковим №380 передано борг [PERSON] за кредитним договором №СІК-080921/097в сумі 94 268,89 грн, з яких: прострочена заборгованість по кредиту 38634,34 грн, заборгованість за процентами 4,31 грн, та 55 630,24 грн прострочена заборгованість по комісії. 28.11.2025 ПАТ «КБ «Акордбанк» листом №7837-2025-011603 надсилало на адресу відповідача [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором №СІК-080921/097від 08.09.2021. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (частина друга статті 1050 ЦК України). Вирішуючи питання стягнення комісії, суд виходить із такого. Згідно пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11 січня 2023 року зазначила, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21) вказано, що відповідно до частини другої статті 8 «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості,розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту(пункти 31.17 та 31.18). Тобто, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, зокрема і щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування. З огляду на вищезгадані положення законодавства України суд не заперечує право банку встановлювати комісію за розрахунково-касове обслуговування. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові № 199/7014/20 від 01.02.2023 року. Однак, в судовому засіданні встановлено, що ні в договорі, ні в графіку, ні в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «КБ «Акордбанк» чи інших наданих позивачем доказах не передбачено, які саме послуги банку включаються в розрахунково-касове обслуговування позивача. Таким чином, в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу позивачем та за які банком встановлена щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові № 204/224/21 від 06.11.2023 року. Разом з тим до загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, в тому числі встановлювати вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. В пункті 2.5 кредитного договору щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) визначена в розмірі 3,50 % від суми кредиту. Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в Графіку платежів кредитного договору (колонка 7 графіку). Щомісячний розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає 1715,00 грн., а її загальний розмір (за весь період користування кредитом) 73745,00 грн. Однак, встановивши у кредитному договорі №СІК-080921/097-00 від 08.09.2021 сплату комісійної винагороди за розрахунково-касове обслуговування кредиту в розмірі 3,50 % від суми кредиту, що складає 1715,00 грн щомісячно, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими. Позивач не надав докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються позичальнику за таку плату. Разом з тим наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг з розрахунково-касового обслуговування, за які банком встановлена комісія. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові № 199/7014/20 від 01.02.2023 року. За таких обставин, суд вважає, що умови кредитного договору (п. 2.5), які встановлюють комісію є недійсними відповідно до положень статей 203, 215 ЦК України, статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У задоволенні вимог позивача про стягнення простроченої суми заборгованості за комісією в розмірі 55630,24 грн слід відмовити. З розрахунку заборгованості, наданого Банком, вбачається, що відповідачем було здійснено погашення комісії за обслуговування кредиту у розмірі 18114,76 грн. Враховуючи той факт, що Банк не мав права стягувати комісію за вказаними правовідносинами, суд вважає за необхідне здійснити зарахування вже сплаченої комісії до суми сплаченого тіла кредиту та стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20 523,89 = 38 634,34 (сума заборгованості по кредиту) = 4,31 грн (сума заборгованості по процентам) 18114, 76 грн (сума простроченої заборгованості по комісії). Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором №СІК-080921/097-00 від 08.09.2021 на загальну суму 20 523,89 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20 519,58 грн та заборгованості по процентах в розмірі 4,31 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме, згідно розрахунку: 20523,89 грн (задоволена частина вимог): 94268,89 грн (ціна позову) х 100 = 22 %, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 586,73 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, однак суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем, в тому числі на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у загальному розмірі 20000 грн є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у даній справі в розмірі 3000,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 610 - 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved