Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У січні 2026 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1603790 від 22.02.2021 року у сумі 22 960 гривень. Свої вимоги аргументує тим, що 22.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1603790 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з якого товариство надало її кредит, а відповідач отримала кредит у сумі 7000 гривень та зобов`язалась його повернути відповідно до умов договору. 08.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №1-08022022, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1603790 від 22.02.2021 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (назву змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, що становить 22 960 гривень. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 09 січня 2026 року призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 09 год. 30 хв. 16 лютого 2026 року. 16 лютого 2026 року справу відкладено до 09 год 00 хв 13 березня 2026 року у зв`язку з неявкою всіх учасників по справі. ІІІ.Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлена про день і час розгляду справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання не з`явилася. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. 22.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1603790, згідно з якого товариство надало їй кредит, а відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути відповідно до умов договору. Згідно п.1.2., п.1.3., п.1.4.1., п.1.4.2 договору, сума кредиту складає 7000,00 гривень. Строк кредиту 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% у день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0,01%. Відповідно до п.2.1 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п.10 договору, договір підписано [PERSON] , електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С197»(а.с.6 зворот а.с.8 зворот). Відповідно до паспорта споживчого кредиту за кредитним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] , сума/ліміт кредиту становить 7000,00 гривень, строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, стандартна процентна ставка 693,50 % (1.90% в день), знижена процентна ставка 3,65 % річних (0,01% в день). Паспорт споживчого кредиту до Договору про надання споживчого кредиту №1603790 від 22.02.2021 року підписано [PERSON] , електронним підписом одноразовим ідентифікатором «ІС197»(а.с.9 зворот а.с.10). Відповідно до Витягу вих.№21476-0403 від 04.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура України» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №ФК-П-19/03-01 від 13.03.2019 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 22.02.2021 року на суму 7000,00 гривень, маска картки: [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua 81142880, призначення платежу: зарахування 7000 гривень на картку [NUMBER] (а.с. 25 зворот). 16.04.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура України» укладено Додатковий договір до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого сторони погодили продовження строку користування кредитом на строк 30 днів. Згідно п.3.1., п.3.2., п.3.3., п.3.4., п.3.4. Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, вбачається, що дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 17.05.2021 року. Процентна ставка за користування кредитом протягом строку визначеного в п.3.1. цього Додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування. Орієтновна реальна процентна ставка на дату укладення цього Додаткового договору складає: 693,50% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Додаткового договору складає: 10 990,00 гривень. Згідно з п.8. Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, договір підписано [PERSON] , електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С197» 16.04.2021 року (а.с.12). Відповідно до Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.04.2021 року, додано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про загальну вартість кредиту, розмір процентної ставки, комісії та орієнтовну реальну річну процентну ставку Паспорт споживчого кредиту до Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.04.2021 року підписано [PERSON] , електронним підписом одноразовим ідентифікатором «ІС197» 16.04.2021 року (а.с.12 зворот а.с.13). 17.05.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура України» укладено Додатковий договір до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого сторони погодили продовження строку користування кредитом на строк 30 днів. Згідно п. 3.1., п.3.2., п.3.3., п.3.4., п.3.4. Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, вбачається, що дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 17.06.2021 року. Процентна ставка за користування кредитом протягом строку визначеного в п.3.1. цього Додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування. Орієтновна реальна процентна ставка на дату укладення цього Додаткового договору складає: 24079,41% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Додаткового договору складає: 10 990,00 гривень. Згідно з п.8. Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, договір підписано [PERSON] , електронним підписом одноразовим ідентифікатором «М558» 17.05.2021 року (а.с.13 зворот). Відповідно до Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.05.2021 року, додано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про загальну вартість кредиту, розмір процентної ставки, комісії та орієнтовну реальну річну процентну ставку Паспорт споживчого кредиту до Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.05.2021 року підписано [PERSON] , електронним підписом одноразовим ідентифікатором 17.05.2021 року (а.с.14 зворот а.с.15). 18.06.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура України» укладено Додатковий договір до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого сторони погодили продовження строку користування кредитом на строк 30 днів. Згідно п. 3.1., п.3.2., п.3.3., п.3.4., п.3.4. Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, вбачається, що дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 19.07.2021 року. Процентна ставка за користування кредитом протягом строку визначеного в п.3.1. цього Додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування. Орієтновна реальна процентна ставка на дату укладення цього Додаткового договору складає: 24079,41% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Додаткового договору складає: 10 990,00 гривень. Згідно з п.8. Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, договір підписано Квач Світланою Іванівною, електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н166» 18.06.2021 року (а.с.15 зворот). Відповідно до Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.06.2021 року, додано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про загальну вартість кредиту, розмір процентної ставки, комісії та орієнтовну реальну річну процентну ставку. Паспорт споживчого кредиту до Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.06.2021 року підписано [PERSON] , електронним підписом одноразовим ідентифікатором 18.06.2021 року (а.с.16 а.с.16 зворот). 19.07.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура України» укладено Додатковий договір до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого сторони погодили продовження строку користування кредитом на строк 30 днів. Згідно п. 3.1., п.3.2., п.3.3., п.3.4., п.3.4. Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, вбачається, що дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 19.08.2021 року. Процентна ставка за користування кредитом протягом строку визначеного в п.3.1. цього Додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування. Орієтновна реальна процентна ставка на дату укладення цього Додаткового договору складає: 24079,41% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Додаткового договору складає: 10 990,00 гривень. Згідно з п.8. Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, договір підписано Квач Світланою Іванівною, електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А543» 19.07.2021 року (а.с.17 зворот). Відповідно до Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.07.2021 року, додано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про загальну вартість кредиту, розмір процентної ставки, комісії та орієнтовну реальну річну процентну ставку. Паспорт споживчого кредиту до Додаткового договору до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.07.2021 року підписано [PERSON] , електронним підписом одноразовим ідентифікатором 19.07.2021 року (а.с.18 а.с.18 зворот). Відповідно розрахунку заборгованості за Договором № 1603790 від 22.02.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 08.02.2022 року заборгованість [PERSON] , становить: 22 960 гривень з яких: 7000 гривень тіло кредиту, 15960 гривень проценти за користування. Також з розрахунку заборгованості за Договором № 1603790 від 22.02.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, вбачається, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості, а саме: 16.04.2021 року в розмірі 3192 гривень; 17.05.2021 року в розмірі 3990 гривень; 18.06.2021 року в розмірі 3990 гривень; 19.07.2021 року в розмірі 3990 гривень(а.с.22 зворот а.с.25). 08.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №1-08022022, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1603790 від 22.02.2021 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (назву змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс») (а.с.26 а.с.26 зворот). Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №1-08022022 від 08 лютого 2022 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (назву змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс») заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 1603790 від 22.02.2021 становить 22960 гривень, із них: 7000 гривень сума основного боргу за кредитом, 15960 гривень сума нарахованих процентів(а.с.28). V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ст.626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.526-527 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 22.02.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №1603790 в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями із застосуванням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено, що кредитодавцем 22.02.2021 року перераховано відповідачу 7000 гривень, що свідчить про належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань. Строк користування кредитом неодноразово продовжувався сторонами шляхом укладення додаткових договорів від 16.04.2021, 17.05.2021, 18.06.2021 та 19.07.2021 року, які підписані відповідачем електронним підписом. До кожного додаткового договору формувався паспорт споживчого кредиту із зазначенням умов кредитування. Таким чином, відповідач була обізнана з умовами договору та погоджувалася з продовженням строків кредитування. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснювала часткове погашення заборгованості, а саме: 16.04.2021 року в розмірі 3192 грн.; 17.05.2021 року 3990 грн; 18.06.2021 року 3990 грн; 19.07.2021 року 3990 грн. Зазначені платежі підтверджують існування кредитних правовідносин та визнання відповідачем своїх зобов`язань. Однак, [PERSON] у повному обсязі зобов`язання за договором відповідач не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 22 960 грн, з яких: 7000 грн основний борг; 15 960 грн проценти за користування кредитом. 08.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №1-08022022, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1603790 від 22.02.2021 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (назву змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»). Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №1-08022022 від 08 лютого 2022 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (назву змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»), заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 1603790 від 22.02.2021 становить 22960 гривень, із них: 7000 гривень сума основного боргу за кредитом, 15960 гривень сума нарахованих процентів. Оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач порушила умови кредитного договору, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №1603790 від 22.02.2021 року у розмірі 22960 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. VІ.Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1,2 стаття 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви. На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved