Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" ЕЙС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 03.01.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «МАКС КРЕДИТ», Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Відповідач, Позичальник) укладено кредитний договір № 00-9567670 (далі - Кредитний договір) на суму 6 000,00 грн. Відповідач приєдналася до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 37428, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту Позичальником, Кредитодавцем на Кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу. Зазначений порядок підтверджується положеннями Кредитного договору та Довідкою про ідентифікацію. На виконання умов Кредитного договору, 03.01.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку [NUMBER] (далі - Платіжна картка), що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Повідомленням з відміткою та додатком до нього (Додаток №7, №8). 21.10.2024 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС (далі - Договір Факторингу 1). Таким чином, відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 21.10.2024 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі (Додаток №11, № 12), до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. Згідно з умовами Кредитного договору Відповідач зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 33 868,00 грн, яка складається з: 5 800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 28 068,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за період 21.10.2024 - 25.12.2025. Посилаючись на викладене представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 868,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 гривень 40 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05.01.2026 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (п.4 ч.7 ст.128 ЦПК України). Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами (ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме ( ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що 03.01.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9567670 на суму 6 000,00 грн. Відповідач приєдналася до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 37428, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту Позичальником, Кредитодавцем на Кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу. Зазначений порядок підтверджується положеннями Кредитного договору та Довідкою про ідентифікацію. На виконання умов Кредитного договору, 03.01.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку [NUMBER] , що свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Повідомленням з відміткою та додатком до нього (Додаток №7, №8). 21.10.2024 року між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС (Договір Факторингу 1). Таким чином, відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 21.10.2024 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі (Додаток №11, № 12), до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. Факт передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) Первісного кредитора зі сторони Позивача згідно Договору Факторингу 1 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі Боржників № Б/Н до Договору Факторингу 1 підтверджено платіжною інструкцією. Станом на 31.12.2025 року на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов`язання за кредитним договором № 00-9567670 утворилася заборгованість станом на 31.12.2025 року за Кредитним договором, становить 33 868,00 грн., яка складається з: 5 800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 28 068,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, що підтверджується випискою з особового рахунку за період 21.10.2024 - 25.12.2025. На підтвердження позовних вимог та обставин вказаних у позові судом досліджено копії письмових доказів (в електронному виді): копію Кредитного договору № 00-9567670 від 03.01.2024; копію правил надання грошових коштів у позику; копію паспорту споживчого кредиту; копію довідки про ідентифікацію наданої ТОВ «МАКС КРЕДИТ»; копію повідомлення з відміткою про перерахування грошових коштів; копію Додатку до Повідомленням про перерахування грошових коштів; копію Договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 (Копію Договору Факторингу 1); копію витягу з Реєстру Боржників Б/Н від 21.10.2024 до Договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024; акт прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу № 21102024- МК/ЕЙС від 21.10.2024; копію платіжної інструкції щодо сплати фінансування по Реєстру Боржників до Договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024; копію Розрахунку заборгованості, підготовленого ТОВ «МАКС КРЕДИТ»; виписку з особового рахунку Боржника; договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; додаткову угоду № 25770797045 від 20.12.2025; акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, тощо. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» за кредитним договором № 00-9567670 від 03.01.2024 у розмірі 33 868 гривень. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно матеріалів справи витрати на професійну правничу допомогу складаються із: вивчення матеріалів справи: 2 год.- 1000,00 грн.; складання позовної заяви 2 год.- 5000,00 грн.; складання клопотання ро витребування доказів: 1 год.- 500,00 грн.,підготовка адвокатського запиту:1 год. -500 грн. Розрахунок суми судових витрат включає в себе витрати понесені із зверненням Позивача за наданням професійної правничої допомоги згідно: договору № 20/08/25-01 від 20.08.2025, - Додаткової угоди № 25770797045 від 20.12.2025 до Договору правничої допомоги № 20/08/25- 01 від 20.08.2025, акту прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги згідно Договору правничої допомоги. На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем не надано платіжну інструкцію згідно з якої ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перерахував (чи зобов`язаний перерахувати) кошти за надання правової допомоги згідно договору № 20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткової угоди № 25770797045 від 20.12.2025. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved