Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивує тим, що 16 жовтня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Даний шлюб було зареєстровано у виконавчому комітеті Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом № 24. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За останній період шлюбу з відповідачем у них виникали постійні конфлікти, сварки і їхні сімейні (шлюбні) стосунки були припинені досить тривалий час, а саме близько одного року вони проживають окремо. Тому вважає, що їхній шлюб розпався, так як не має подружнього життя, спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету у них не має. Крім того, між ним відсутні почуття любові та поваги, без чого не може повноцінно існувати жоден шлюб і очевидним є стійкий розлад подружніх стосунків. Протягом останнього часу вона намагалася зберегти їхні шлюбні стосунки, однак позитивних результатів це не дало. Отже, вона прийшла до висновку, що розірвання шлюбу - це єдиний вихід для них і є передумовою для того, щоб кожен міг окремо побудувати нове сімейне життя. За наведених обставин їхній з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення з ним та збереження сім`ї є неможливим, бо сім`я фактично розпалась. Вона повністю переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливі. Враховуючи викладене просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. 19 січня 2026 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, згідно поданої заяви представник просив розгляд справи проводити у їх відсутності. Строк на примирення просив не надавати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 16 жовтня 2004 року у виконавчому комітеті Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 24 (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15-16). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що сімейне життя у сторін не склалося, у них відсутнє взаєморозуміння, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved