Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

09.02.2026 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2002 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №1197. Сторони по справі мають спільного сина. Подружжя стосунки не підтримують, відсутні спільні інтереси, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, сторони втратили почуття любові та позивач наполягає на розірванні шлюбу і на примирення не згодна. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17.02.2026 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, судове засідання було призначене на 16.03.2026. Позивачка у судове засідання не прибула, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі та просив суд задовольнити позов, у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 20 вересня 2002 року у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис №1197, що підтверджується копією актового запису про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.03.2014. Відповідно до положень частини першої статті 12 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частин першої та другої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За змістом частини другої статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина третя статті 105 вказаного Кодексу визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, частина перша якої надає одному із подружжя право звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають тривалий час, шлюб існує формально, сторони не мають наміру вживати заходів до примирення, позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Спір про майно на час розгляду справи у суді відсутній. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з приписами частини другої, абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статті 113 Сімейного кодексу України надає особі, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою у позові заявлено про намір повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами сторін, що на даний час спільне проживання сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню. За клопотанням позивачки суд залишає судові витрати за нею.

Outcome: approved