Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

І. Виклад позиції учасників справи. Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1694252 від 09.04.2025 р. в розмірі 21 550,00 грн. та стягнути судовий збір 2 662,40 грн. Позов обґрунтовувався тим, що 09.04.2025 р. між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №1694252 шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 27.08.2025 р.між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до чинного законодавства України укладений договір факторингу №27082025. Відповідно до цього Договору, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до особи, яка являлась боржником ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» - [PERSON] за договором про споживчий кредит №1694252 від 09.04.2025 р. Посилаючись на те, що відповідач своєчасно не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, представник ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №1694252 від 09.04.2025 р. на загальну суму 21 550,00 грн, яка складається: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн.; заборгованість по комісії за надання кредиту 1250,00 грн.; заборгованість по комісії за обслуговування кредиту 6300,00 грн.; сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) 9000,00 грн. Відповідач відзиву на позов не подав. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначила про розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який повернутий до суду із зазначенням причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.03.2026 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, ненадходження від нього відзиву на позовну заяву, суд на підставі ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 09.04.2025 р. [PERSON] та ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» уклали договір про споживчий кредит №1694252, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором 515748, згідно якого, клієнту надано кредит у розмірі 5 000 грн. на 345 днів, комісія за надання кредиту 1250 грн., яка нараховується за ставкою 25 % від суми кредиту одноразово, комісія за обслуговування кредиту сума комісії за весь строк кредитування, яка нараховується за ставкою 14% від суми кредиту за кожний розрахунковий період, а клієнт зобов`язавсь повернути кредит та сплатити комісію за надання та користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором /а.с.6-9 зв./. 09.04.2025 р. ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 5 000 грн, що стверджується копією платіжного доручення 42155112 (а.с. 12) 27.08.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27082025 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених договором (а.с.13-16 зв.). Відповідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 27.08.2025 р. №27082025 відступлено право вимоги щодо [PERSON] , номер кредитного договору №1694252, заборгованість за основним боргом 5000 грн., заборгованість по комісії за надання кредиту 1250 грн., заборгованість за неустойкою 9000 грн., заборгованість за комісією за обслуговування кредиту 6300 грн., загальна заборгованість складає 21 550 грн. (а.с.17 зв.). ІV. Оцінка Суду. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст.626,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (ст.1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом установлено, що 09.04.2025 р. відповідачем із застосуванням електронного підпису було укладено в електронній формі кредитний договір №1694252 на суму кредиту 5 000 грн. /строк кредитування 345 днів/, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Отже, між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач отримав кошти за договором про споживчий кредит №1694252 від 09.04.2025, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договором, отримані в кредит кошти не повернув, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн. Вирішуючи питання стягнення штрафу у розмірі 9 000 грн, суд зважає на наступне. Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до положень п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час. Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання. З огляду на те, що на підставі кредитного договору №1694252, штраф у розмірі 9 000 грн нараховано в період дії воєнного стану в України, на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України нарахована сума підлягала списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому заявлена вимога про його стягнення з відповідача є неправомірною. Вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] комісії за обслуговування кредиту в розмірі 6 300,00 грн. та комісії за надання кредиту в розмірі 1 250,00 грн. є безпідставними, оскільки в кредитному договорі ТОВ «Незалежні Фінанси» не зазначило та не надало докази наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Сама по собі процедура адміністрування кредиту є обов`язком кредитора і не є окремою послугою, що підлягає додатковій оплаті споживачем. Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом. Судом встановлено, що за договором факторингу №27082025 право вимоги за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси», від первісного кредитора перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». На підтвердження факту відступлення права вимоги до позову долучено платіжну інструкцію про сплату коштів за вказаним договором, Акт приймання-передачі Реєстру боржників до вказаного договору, Витяг з Реєстру боржників. Договір факторингу ніким не оскаржений, визнаний недійсним в цілому чи за окремими пунктами не був, тобто в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору, відтак позивач має право на стягнення з [PERSON] заборгованості за відповідним кредитним договором. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, розглядаючи позов у межах заявлених позовних вимог та наданого розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову на суму 5 000 грн (заборгованість за тілом кредиту). У частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісіями та неустойками позовна заява задоволенню не підлягає. V. Розподіл судових витрат Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. /а.с.1/. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку частковим задоволенням позовних вимог (23%) з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 612,35 грн.

Outcome: partial