Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Ціпле Іван Юрійович, звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 07 грудня 2021 року Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) згідно свідоцтва про шлюб від 24 вересня 2024 року серії [NUMBER] , актовий запис № 388. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які перебувають на утриманні позивача [PERSON] , а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Тривалий час, а саме 6 місяців шлюбні стосунки між позивачем та відповідачкою не підтримуються, сторони не проживають разом. Позивач сам доглядає та виховує своїх малолітніх дітей, спільне господарство не ведеться, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Також подружнє життя не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей. Позивачу відомо, що відповідачка проживає з іншім чоловіком. Примирення між сторонами не може бути ніколи. Враховуючи викладене просить шлюб укладений між сторонами розірвати. 20 січня 2026 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 18 березня 2026 року від представника відповідачки [PERSON] до суду надійшли додаткові пояснення, де зазначає, що обставини розірвання шлюбу, які викладені позивачем та його представником у позовній заяві не відповідають дійсності. Позивач [PERSON] у своїй позовній заяві виклав недостовірну інформацію щодо причин розірвання шлюбу. Відповідачка не залишала сім`ю, причиною розірвання шлюбу стало скрутне фінансове становище сторін. А тому, за спільною домовленістю сторін, відповідачка виїхала до Чеської Республіки на роботу, з метою матеріального забезпечення сім`ї, адже у сторін є двоє малолітніх дітей, яких потрібно утримувати та виховувати належним чином. Після того, як відповідачка поїхала на заробітки до Чеської Республіки з боку позивача почали надходити їй систематичні погрози фізичною розправою. Протягом п`яти років спільного проживання сторін, щодо відповідачки позивач застосовував фізичне насильство, неодноразово це робив при дітях та коли відповідачка була вагітною. Малолітні діти сторін наразі проживають із позивачем, проти волі відповідачки, оскільки позивач категорично відмовляється віддавати дітей відповідачці, навіть забороняє їй спілкуватися по телефону з дітьми. Позивач всіляко налаштовує дітей проти відповідачки. Відповідачка вважає, що перебування дітей з батьком є небезпечним, оскільки останній систематично вживає спиртні напої та наркотичні засоби, що відповідно негативно впливає на виховання дітей та умови їхнього проживання із позивачем. Окрім того, під час спільного проживання сторін позивач зраджував відповідачці, неодноразово мав стосунки з іншими жінками, що не приховував від відповідачки. Окремо від цього позову, відповідачка вирішує питання щодо місця проживання дітей з нею, оскільки подальше перебування дітей з батьком негативно впливає на їх фізичний, духовний та психологічний розвиток. Позивач вимушено утримує дітей біля себе щоб уникнути мобілізації. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, згідно позовної заяви представник просив розгляд справи проводити у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують. В судове засідання відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, згідно додаткових пояснень представник просила розгляд справи проводити у їх відсутності, шлюб між сторонами розірвати та строк на примирення не надавати. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 07 грудня 2021 року у Тячівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено актовий запис № 388 (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Крім того, у сторін є також син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що сімейне життя у сторін не склалося, у них відсутнє взаєморозуміння, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved