Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. 09 березня 2026 року представник позивача адвокат Ковчук Валентина Михайлівна за допомогою підсистеми «Електронний суд» надіслала до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, у якій просивла стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000 гривень. Сторони в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд уважає за можливе провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши заяву, дослідивши письмові докази, робить нижченаведений висновок. Позивач, пред`являючи позовні вимоги, серед іншого зазначав, що витрати на професійну правову допомогу (послуги адвоката), будуть подані до початку судових дебатів, з поданням відповідних актів наданих послуг. Хаджибейським районним судом міста Одеси 25 лютого 2026 року проголошено рішення у справі № 521/18780/24 (провадження №2/521/307/26), яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 160 361 гривень , витрати за проведення оцінки вартості матеріального збитку завданого власнику транспортному засобу KAWASAKI NINJA, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 5 000 гривень, витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи транспортному засобу KAWASAKI NINJA, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 15 266 гривень 88 копійок , моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 1 906 гривень 28 копійок. За приписами п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, судом встановлено, що між [PERSON] та адвокатом Ковчук В.М. укладено договір про надання правової допомоги № 07-10/2024 від 07 жовтня 2024 року, що підтверджується його копією, долученою до заяви. Відповідно до акту №01 про надання послуг від 29 листопада 2024 року, акту №02 про надання послуг від 27 лютого 2026 року, акту №3 про надання послуг від 27 лютого 2026 року, що додаються вбачається, що адвокатом надано послуг на загальну суму 32 000 грн.. У розділі 6 Договору про надання правової допомоги № 07-10/2024 від 07 жовтня 2024 року визначений розмір, порядок та спосіб оплати послуг Адвоката. Також пунктом 9.2 передбачено, що «детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати Клієнтом Адвокату гонорару та фактичних витрат пов`язаних із виконанням даного Договору, обумовлюється сторонами та визначається на підставі підписаних Сторонами актів наданих послуг до цього Договору, що є невід`ємною його частиною». У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, всі процесуальні дії адвоката Позивача, Ковчук Валентини Михайлівни були здійснені виключно з метою обґрунтування позовних вимог Клієнта - Позивача [PERSON] та необхідні для забезпечення ефективного захисту прав Позивача в суді. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі № 199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Хаджибейським районним судом міста Одеси не вирішувалось питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В Постанові від 20 листопада 2020 року у справі №910/13071/19 Верховний Суд зазначив, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із висновків у постановах ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідачем [PERSON] розмір витрат, понесених позивачем [PERSON] на професійну правничу допомогу, не спростований. З клопотанням про зменшення цих витрат відповідач не зверталася. З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що понесені позивачем витрати підтверджені належними доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, в розмірі 32 000,00 грн..

Outcome: approved