Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 04.07.2025 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГНС 26-Шепетівка» (далі ОСББ «ГНС 26-Шепетівка») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» як юридична особа зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.12.2020. Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» затверджений рішенням загальних зборів від 30.01.2022 (протокол № 1). [PERSON] є власником нежитлового приміщення №2 в багатоквартирному будинку [ADDRESS] і є співвласником цього ж багатоквартирного будинку з моменту набуття права власності на нежитлове приміщення в будинку, у якому створено ОСББ «ГНС 26-Шепетівка». Рішенням загальних зборів ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» від 04.01.2021, оформленого протоколом №3, затверджено розмір внеску для співвласників нежитлових приміщень в сумі 3,18 грн за 1 кв.м. пропорційно до загальної площі нежитлового приміщення, що належить співвласникові, який необхідно сплачувати щомісячно до 25 числа поточного місяця починаючи з 01.01.2021. Рішенням загальних зборів ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» від 30.01.2022, оформленого протоколом №2, затверджено розмір внеску для співвласників нежитлових приміщень в сумі 4,00 грн за 1 кв.м. пропорційно до загальної площі нежитлового приміщення, що належить співвласникові, який необхідно сплачувати щомісячно до 25 числа поточного місяця починаючи з 01.02.2022. Рішенням загальних зборів ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» від 10.03.2024, оформленого протоколом №1, затверджено розмір внеску для співвласників нежитлових приміщень в сумі 5,00 грн за 1 кв.м. пропорційно до загальної площі нежитлового приміщення, що належить співвласникові, який необхідно сплачувати щомісячно до 25 числа поточного місяця починаючи з 01.03.2024. Відповідач [PERSON] є співвласником ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» з моменту набуття права власності нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] і автоматично стала співвласником багатоквартирного будинку, а також набула всіх прав й обов`язків співвласника, які передбачені законом про ОСББ та набула усіх обов`язків попереднього власника як співвласник та зобов`язана своєчасно та в повному обсязі сплачувати розмір внесків на утримання будинку і прибудинкової території. Площа 150 кв.м. нежитлового приміщеня розташованого в будинку [ADDRESS] , враховувалась при створені ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» та при визначенні розміру внесків співвласників на утримання будинків у 2021 році. Станом на 01.06.2025 сума заборгованості за особовим рахунком відповідача по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території складає 10566 грн, що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушує право ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» на одержання внесків по утриманю будинку та прибудинкової території в установлений законом строк. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2025 (цивільна справа 688/4306/24 провадження № 2/688/88/25) з відповідача було стягнено заборгованість за період 01.09.2021 по 30.08.2024 на кінець періоду в сумі 25933,63 грн та всупереч нормам закону та статуту ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» відповідач продовжує неналежним чином виконувати обов`язок зі сплати внесків на управління будинком та прибудинкової території, внаслідок чого в період з 01.01.2021 по 31.08.2021 та з 01.09.2024 по 31.05.2025 утворилася заборгованість в сумі 10566 грн. 24.06.2025 головою правління ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» відповідачу було надіслано повідомлення про наявну заборгованість станом на 01.06.2025 по особовому рахунку за внесками та платежами в ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» з вимогою погасити вказану заборгованість, однак відповідач добровільно її не сплатила. Загальна сума заборгованості відповідача станом на 31.05.2025 за період з 01.01.2021 по 31.05.2025 становить 13586,21 грн, та складається із заборгованості за внесками 10566 грн (за перід з 01.01.2021 по 31.08.2021 3816 грн, за період з 01.09.2024 по 31.05.2025 6750 грн), сума 3% річних від простроченої заборгованості 556,61 грн, сума інфляційних втрат - 2 463,60 грн. А тому, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість зі сплати щомісячних внесків на утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі внесків які не були сплачені попереднім власником, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, в сумі 13586,21 грн, витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн та сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. Представники позивача ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» Куца О.П. та Ліфаса В.В. в судовому засіданні 26.02.2026 позов підтримали з підстав, наведених у ньому, просили його задовольнити. В подальшому в судове засідання не з`явились, адвокат Куца О.П. подала до канцелярії суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у відсутності представників позивача, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку. Представники відповідача Беспалько В.В. та Люблінський О.Ф. в судовому засіданні 26.02.2026 позов визнали частково, посилаючись на те, що така заборгованість частково стягнута вже рішенням суду від 04.03.2025, а частково нарахована безпідставно за період з 01.01.2021 по 31.08.2021, оскільки [PERSON] на той час не була власником нежитлового приміщення. В подальшому в судове засідання не з`явились, адвокат Люблінський О.Ф. подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його, відповідача Безпалько Л.О. та представника відповідача [PERSON] відсутності. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.07.2025 відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд о 10 год 00 хв 26.09.2025, який у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Козачук С.В. було відкладено до 11 год 30 хв 30.10.2025, за клопотанням представника відповідача до 10 год 00 хв 01.12.2025, 10 год 00 хв 06.01.2026, 10 год 00 хв 03.02.2026 та 09 год 00 хв 26.02.2026. 26.02.2026 за клопотанням представника позивача в судовому засіданні оголошено перерву до 09 год 15 хв 13.03.2026. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщеня [ADDRESS] , загальною площею 150 кв.м. на підставі договору дарування від 14.06.2021, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського районного територіального округу Рябою Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №292. Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №387938029 від 23.07.2024. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (щодо багатоквартирного будинку) за №216371953 від 15.07.2020 приміщення №2 площею 150 м.кв. за адресою [ADDRESS] з 22.02.2008 на праві приватної власності належало [PERSON] . ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» зареєстровано як юридична особа, код ЄДРПОУ 43948906, з 04.12.2020 та діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням загальних зборів від 30.01.2022, що підтверджується даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягу з протоколу №1 загальних зборів від 30.01.2022. Згідно з п.п. 1, 2 розділу І Статуту об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] та діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та цього Статуту. Відповідно до п. 1 розділу II Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Пунктом 2 розділу ІІІ Статуту передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до п. 11 розділу ІІІ Статуту рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Пунктом 2 розділу V Статуту передбачений обов`язок співвласника своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно п. 2 розділу IV Статуту сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів, у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нєжитлових приміщень, що перебувають у його власності. Рішенням загальних зборів ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» від 04.01.2021 року затверджено розмір внеску для співвласників нежитлових приміщень в розмірі 3,18 грн за 1 кв.м. пропорційно до загальної площі нежитлового приміщення, що належить співвсланикові, який необхідно сплачувати щомісячно до 25 числа поточного місяця починаючи з 01.01.2021. Рішенням загальних зборів ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» від 30.01.2022 року затверджено розмір внеску для співвласників нежитлових приміщень в розмірі 4,00 грн за 1 кв.м. пропорційно до загальної площі нежитлового приміщення, що належить співвсланикові, який необхідно сплачувати щомісячно до 25 числа поточного місяця починаючи з 01.02.2022. Рішенням загальних зборів ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» від 10.03.2024 року затверджено розмір внеску для співвласників нежитлових приміщень в розмірі 5,00 грн за 1 кв.м. пропорційно до загальної площі нежитлового приміщення, що належить співвсланикові, який необхідно сплачувати щомісячно до 25 числа поточного місяця починаючи з 01.03.2024. Згідно повідомлення директора Шепетівського комінального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства від 28.11.2023 за №346, нежитлове приміщення №2 (власник [PERSON] ) в будинку [ADDRESS] має спільні внутрішньобудинкові мережі водопостачання і водовідведення з житловим будиком [ADDRESS] . З відповіді начальника КП «Шепетівське бюро технічної інвентаризації» від 24.11.2023 за №760 вбачається, що згідно поверхових планів на будинок квартирного типу по [ADDRESS] та матеріалів інвентаризації станом на момент прийняття будинку в експлуатацію (1973 рік) на першому поверсі будинку знаходилося вбудоване приміщення магазину, яке згідно відповідних договорів перейшло у приватну власність. В будинку та вбудованим приміщенням спільним є перекриття між І-м та ІІ-м поверхами та перекриття між підвальним і І-м поверхом. В підвалі знаходиться частина приміщення магазину площею 51,9 кв.м. Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №312235481 та №3122342616 від 12.10.2022 Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ГНС 26-Шепетівка» на праві користування належать земельні ділянки з кадастровим номерами 6810700000:01:008:0138 площею 0,0278 га та 6810700000:01:008:0135 площею 0,0213 га. 24.06.2025 позивачем направлено відповідачу повідомлення про наявну заборгованість, в якому зазначається, що станом на 01.06.2025 року [PERSON] має прострочену заборгованість по внескам та платежам в ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» в сумі 10566 грн. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» вказане повідомлення вручено [PERSON] 26.06.2025 особисто. Відповідно до розрахунків заборгованості стану розрахунків за нежитловим приміщенням №2 по [ADDRESS] , площею 150 кв. м., розмір заборгованості відповідача зі сплати щомісячних внесків за період з 01.01.2021 року по 31.05.2025 року становить: з 01.01.2021 по 31.08.2021 3816 грн; з 01.09.2024 по 31.05.2025 6750 грн, а всього 10566 грн, інфляційні витрати - 2463,60 грн та 3% річних - 556,61 грн. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2025, яке набрало законної сили 04.04.2025, у справі №688/4306/24 стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «ГНС 26-ШЕПЕТІВКА» за період з 01.09.2021 по 30.08.2024 заборгованість зі сплати щомісячних внесків на утримання будинку і прибудинкової території в сумі 25933,63 грн, в тому числі: 21885,00 грн - заборгованість зі сплати щомісячних внесків. 3091,70 грн - інфляційні втрати, 956,93 грн - 3% річних. Застосовані норми права, мотиви та висновки Суду За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що ОСББ має право забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань резервного і ремонтного фондів, звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим законом та статутом об`єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Частинами 1, 2 ст. 7 Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів, а також сплачувати вартість інших комунальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Статтею 18 Закону України «Про житло-комунальні послуги» встановлено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Верховний Суд України у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13 висловив правову позицію про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з наступних підстав. [PERSON] є власником нежитлового приміщення №2 в багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Станом на 31.05.2025 сума заборгованості за особовим рахунком відповідача по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території становить 10566 грн. Заборгованість відповідачу нарахована з врахуванням загальної площі нежитлового приміщення №2, яка становить 150 кв.м, згідно встановлених рішеннями загальних зборів ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» розмірів щомісячного внеску на утримання будинку і прибудинкової території за 1 кв.м загальної площі приміщення, що належить співвласникові за період з 01.01.2021 по 31.05.2025, а саме з 01.01.2021 по 31.08.2021 в сумі 3816 грн; з 01.09.2024 по 31.05.2025 в сумі 6750 грн. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 2 розділу IV Статуту сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів, у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нєжитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів, встановлюються загальними зборами Об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинним на момент виникнення спірних правовідносини законодавством України встановлено обов`язок співвласника брати участь в утриманні спільного майна багатоквартирного будинку, рішення загальних зборів ОСББ є обов`язковим до виконання всіма співвласниками. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10136/16-ц. Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 №910/582/17 зазначив, що обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Отже, позивач і відповідач є сторонами у зобов`язанні, а згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього та, інших актів цивільного законодавства. В той же час, судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на нежитлове приміщення №2 в багатоквартирному будинку [ADDRESS] 14.06.2021 на підставі договору дарування, що підтверджується даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №387938029 від 23.07.2024. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 01.09.2020 у справі №686/6276/19 провадження №61-3604св20: «пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Верховний Суд вважає, що посилання касаційної скарги на Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме на частину третю статті 7, є безпідставним. Згідно із преамбулою цього Закону України він визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу». Згідно з частиною другою ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини другої ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, покладається саме на учасників справи. Однією з засад цивільного судочинства є його диспозитивність. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. В силу приписів ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на наведене вище та враховуючи те, що відповідач є власником нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку з 14.06.2021, доказів того, що відповідач [PERSON] взяла на себе зобов`язання повертати борги попереднього власника [PERSON] стороною позивача до суду не надано та судом під час розгляду справи не встановлено, вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості, яка нарахована за період 01.01.2021 по 31.08.2021 в сумі 3816 грн є безпідставною та задоволенню не підлягає. Позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.09.2024 по 31.05.2025 в розмірі 6750 грн суд вважає за необхідне задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» вказану заборгованість, оскільки доказів спростування або сплати такої відповідачем та її представниками до суду надано не було. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 та з 01.09.2024 по 31.05.2025 інфляційні втрати у розмірі 2463,60 грн та 3% річних у розмірі 556,61 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначене відповідає правовим висновкам, вказаним зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати за період з 01.09.2024 по 31.05.2025 в розмірі 874,24 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 169,77 грн, оскільки такі вимоги за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 з урахуванням вищенаведеного є безпідставними, а вимоги про їх стягнення за період з 01.09.2021 по 30.08.2024 вже задоволені рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2025 у справі №688/4306/24. Отже, позов підлягає до задоволення частково. Розподіл судових витрат Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 3028 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №464 від 03.07.2025. Оскільки позов задоволено частково, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1736,86 грн (7794,01 грн становить 57,36% від 13586,21; 57,36% від 3028 грн становить 1736,86 грн). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З матеріалів справи вбачається, що ОСББ «ГНС 26-Шепетівка» 20.06.2025 було укладено договір про надання правничої допомоги №20/06/25 з адвокатом Куцою О.П. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: витяг з договору про надання правничої допомоги від 20.06.2025, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги від 20.06.2025, акт надання правничої допомоги №1 до договору про надання правничої допомоги від 20.06.2025 з описом робіт та розрахунком їх вартості, платіжну інструкцію №463 від 03.07.2025 в розмірі 3000 грн з призначенням платежу - надання правничої допомоги згідно акту №1 від 03.07.2025. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на викладене, у зв`язку з частковим задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 1720,80 грн (57,36% від 3000 грн). На підставі ст.ст. 509, 530, 629 ЦК України,

Outcome: partial