Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 23.02.2024 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі поданої анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок і отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 75 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі відповідно до договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 11.04.2025 має заборгованість у розмірі 184787,48 грн, яка складається з наступного: 99548,24 грн - заборгованість за кредитом; 77792,93 грн - заборгованість за процентами, 7446,31 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Ураховуючи викладене представник позивача просить суд задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь АТ "А-Банк" заборгованість за кредитним договором № ABHOCT155101708691259786 від 23.02.2024 в сумі 184787,48 грн та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 2422,40 грн. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 18.04.2025 року позовна заява була залишена без руху та надано строк тривалістю 10 (десять) днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Визначені судом недоліки були усунені позивачем, відповідно до чого ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 13.05.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 44). Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності позивача (а.с.28). Відповідачу було скеровано копію ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 40-41,48). Поштове повідомлення повернулось на адресу суду неврученим із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 49-50). Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Судом встановлено, що 23.02.2024 на підставі ст. ст. 633, 634, 1054, 1055 ЦК України між АТ "Акцент-Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Крім того АТ «Акцент-Банк» надало [PERSON] інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (паспорт споживчого кредиту) (а.с. 6-9). Відповідно до змісту анкети-заяви споживач погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості станом на 11.04.2025 заборгованість [PERSON] перед АТ «Акцент-Банк» за кредитним договором ABHOCT155101708691259786 від 23.02.2024 становить 184787,48 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 96570,12 грн, заборгованості за процентами - 77792,93 грн, заборгованість за пенею - 7446,31 грн (а.с. 10 на звороті). З виписки по особовому рахунку відповідача в період з 23.02.2024 по 10.04.2025 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та має заборгованість станом на 10.04.2025 у сумі 184586,30 (а.с. 11 на звороті, 12). З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах 1, 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача заборгованість за тілом кредиту - 96570,12 грн та заборгованості за процентами - 77792,93 грн, що складає 177341,17 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за пенею в розмірі 7446,31 грн суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. Дія воєнного стану в Україні наразі триває. Оскільки штрафні санкції нараховані позивачем у період дії в Україні воєнного стану, то відповідачка на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України звільняється від обов`язку сплати неустойки. З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про стягнення пені. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог частково, а саме щодо присудження до стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 177341,17 грн, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: partial