Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

08.12.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 491050704 від 13.05.2021 в сумі 67271,66 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. 13.05.2021 [PERSON] (далі Позичальник, Відповідач) звернулася до АТ «Альфа-Банк» (далі Банк) з метою отримання банківських послуг. 13.05.2021 підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту № 491050704 Відповідач запропонувала Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі Угода). Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком (архівна версія Договору, яка була чинною на дату укладення сторонами Угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною). Банк прийняв пропозицію Відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. У Додатку № 1 до угоди cторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Таким чином, 13.05.2021 між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту № 491050704, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту 28 534,30 грн; процентна ставка 39,90 % річних, тип ставки фіксована; строк кредиту 60 місяців; дата повернення кредиту 14.05.2026; порядок повернення кредиту частинами згідно із графіком платежів (додаток № 1 до угоди); для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № UA163003460000029092491050704, відкритий у Банку. Власним підписом Позичальник підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування; а також, що він отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором. Сторони також узгодили, що всі відносини між Позичальником та Банком, що не врегульовані Угодою, регулюються Договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку: www.alfabank.ua (архівна версія Договору, яка була чинною на дату укладення сторонами Угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною) Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надавши позичальнику кредит відповідно до узгоджених умов. Днем надання кредиту вважається день списання кредитних коштів з позичкового рахунку Банку з метою їх подальшого зарахування на рахунки, реквізити яких визначені Угодою (п. 2.12. Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, який оприлюднено банком та є загальнодоступним за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi). Позичальник кредит отримала, що підтверджується меморіальним ордером № 258026016 від 14.05.2021, випискою по позичковому рахунку № [NUMBER] та випискою по рахунку для повернення заборгованості № [NUMBER] . Проте позичальник не виконала взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Загальна заборгованість згідно з угодою № 491050704 від 13.05.2021 становить 67 271,66 грн., з яких: 27 129,60 грн. по кредиту; 40 142,06 грн. по відсотках. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 23.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.02.2026 через Електронний суд представником відповідачки адвокатом Лисенко А.О. подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволені позову. В обгрунтування відзиву вказав, що до суду Позивачем не надано копію кредитного договору та додатки до нього, а лише оферта та акцепт пропозиції на укладення договору (які не стосуються одного і того ж правочину). Відповідно, відсутні підстави вважати, що між сторонами були погоджені умови саме кредитного договору. При цьому, відсутність в матеріалах справи копії кредитного договору свідчить про відсутність між сторонами правовідносин такого характеру та про можливість стягнення заборгованості саме за кредитним договором, про відсутність погодження сторонами в двосторонньому порядку нарахування процентів за користування коштами та порядку погашення. А тому виставлені Позивачем до стягнення відсотки за користування коштами у визначеному розмірі є незаконними. Також відсутність кредитного договору робить неможливим з`ясування обставин щодо правильності направлення грошових коштів на банківський рахунок та й взагалі прав та обов`язків сторін кредитного договору. З аналізу наявної в матеріалах справи оферти від 13.05.2021, копію якого надає Позивач вбачається, що Відповідач запропонував банку укласти договір. Натомість, матеріали справи не містять будь-якого погодження банком відповідної оферти. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Тобто, не може бути підтвердженням погодження умов оферта та акцепт, які запропоновані та погоджені однієї стороною. Тобто, наявні матеріали справи суперечать нормам цивільного законодавства. Вказав, що згідно наданих Позивачем документів визначено, що Позичальник підтверджує акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між відповідачкою та Акціонерним товариством Альфа-Банк (далі - Банк) на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках, що розміщені на веб-сторінці Банку www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни - за іншою електронною адресою, що буде вказана в Договорі). Вказані положення у п. 2.1.1. Анкети-заяви від 13.05.2021 дають чітке розуміння того, що акцептування публічної оферти все ж не є кредитним договором чи договором про банківське обслуговування фізичних осіб, а між сторонам укладено окремо від цих документів саме кредитний договір. Посилання банку на наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутністю оригіналу самого договору, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору б/н від 20 липня 2020 року, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. При цьому, підписання паспорту споживчого кредиту не свідчить про укладання кредитного договору, адже у ст. 9 Закону України про споживче кредитування чітко зазначено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту). Отже, позовна заява Позивача не може бути задоволена у зв`язку із відсутністю доказів укладання між Позивачем та Відповідачем договору, відсутності підстав вважати, що надані до суду докази є фактично договором та не доведено наявність між сторонами кредитних правовідносин. Щодо відсутності доказів передачі грошових коштів Відповідачу вказав, що в наданих Позивачем до позовної заяви угоди оферти зазначено, що спосіб видачі кредиту за цим договором є повернення заборгованості за кредитним договором № 491050704 від 13.05.2021 року. Розмір 28534,30 грн. Спосіб видачі Банк - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ 23494714, а згідно Меморіального ордеру № 258026016 від 14 травня 2021 року платника АТ «Сенс Банк» рахунок № [NUMBER] , Банк отримувача АТ «Сенс Банк» рахунок № [NUMBER] . Тобто, з позовної заяви та документів доданих на підставі яких позивач обґрунтовує свій позов не встановлено, що кредитні кошти за Угодою № 491050704 від 13.05.2021 надійшли на рахунок № [NUMBER] Банку, оскільки сторони погодили саме цей рахунок для перерахування коштів за договором. Факт надання грошових коштів, повинен бути підтверджений відповідним платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу. Так, до матеріалів даної справи такі докази не були надані, що підтверджує відсутність права вимоги у Позивача саме до Відповідача про стягнення грошових коштів. При цьому, копія Меморіального ордеру № 258026016 від 14 травня 2021 року не є первинним документом та не може бути належним доказом по справі, оскільки даний документ вже був сформований та підписаний уповноваженою особою банку вже на день подачі позову до суду. Вказав, що позивачем не надано до суду належним чином оформленого розрахунку заборгованості, що позбавляє суд перевірити правильність розміру заявлених позовних вимог. Відповідно до вимоги про усунення порушень, яка направлена Відповідачу 11 квітня 2025 року зазначено, що станом на дату 23.03.2025 загальна сума заборгованості становить 61385,25 грн. Позивач подав позов на суму 67271.66 грн., де тіло кредиту 27 129,60 грн., а відсотки 40 142,06 грн. Загальним правилом зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Верховний Суд у своїй практиці постійно зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, Позивач повинен був звернутися з позовом про стягнення суми 61 385,25 грн. В цій частині Відповідач застосовує простий математичний розрахунок: 67271.66 - 61 385,25 = 5886,41 грн. Отже, нараховані відсотки в розмірі 5886,41 грн. в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки нараховані після пред`явлення вимоги. Щодо незаконних стягнень вказав, що із виписки по особовому рахунку (в якому міститься повна інформація про рух коштів на банківському рахунку, відображення всіх операцій за договором та даними балансу, суми надходжень та витрат) вбачається, що фактично з Відповідача було незаконно нараховано та списано грошові кошти в якості відсотків в загальному розмірі 7442.33 гривень. Такі грошові кошти були списані без належних на те правових підстав, оскільки в матеріалах справи, відсутні будь які двосторонні правочини між сторонами, якими погоджено нарахування та сплату відсотків за користування коштами, за прострочення та за овердрафтом. При підписанні Відповідачем Анкети-заяви - Позивач не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Відповідно, Позивач не погодив з Відповідачем стягнення відсотків, а тому якщо такі відсотки були стягнуті без належної на те підстави. Тобто, всі відсотки, які були стягнуті з Відповідача є незаконними та підлягають зарахуванню в погашення тіла кредиту. Частину із внесених Відповідачем на власний рахунок грошових коштів безпідставно було спрямовано на погашення відсотків, між тим надані Позивачем докази не містять визначення домовленості сторін про сплату відсотків. За таких обставин, всі суми, що стягувалися з Відповідача в якості погашення відсотків за користування коштами слід скасувати та на відповідну суму зменшити заборгованість за тілом кредиту. Відповідно загальна сума не погоджених та стягнутих з Відповідача відсотків становить 7442.33 гривні. Вказана сума коштів підлягає зарахування в погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, стягнуті з Відповідача відсотки у розмірі 7442.33 грн. повинні бути зараховані в погашення тіла кредиту. З наданого до суду позову вбачається що нібито заборгованість Відповідача становить 67271.66 грн. Позивачем незаконно стягнуто з Відповідача: відсотки у загальному розмірі 40142.06 грн.; не погоджені та стягнуті відсотки 7442.33 грн.; відсотки нараховані після пред`явлення вимоги у розмірі 5886,41 грн. Вважає, що загальна сума незаконних стягнень становить 40142.06+7442.33+5886,41 = 53470,8 грн. Відповідно, на вказану суму підлягає зменшенню загальна заборгованість Відповідача. Математична формула: 67271.66 грн. - 53470,8 = 13800,86 грн. З урахуванням перерахунку заборгованості вбачається, що заборгованість Відповідача, якщо вона буде підтверджена належними та допустимими доказами складає 13800,86 грн. Зазначене є контррозрахунком Відповідача. Щодо завищеності витрат на правничу допомогу та відсутності доказів їх понесення вказав, що у позовній заяві представник Позивача зазначає про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5880,83 грн. В обґрунтування витрат надає представник договір про надання послуг № 1006 від 28 січня 2025 року укладений між АТ Сенс Банк в особі Начальника управління розвитку процесів стягнення та контролінгу і Директора департаменту стягнення беззаставних кредитів [PERSON] та Адвокатським об`єднанням СмартЛекс в особі керуючого партнера Лойфера Антона Едкардовича та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Михайлова Юлія Вікторівна, видане Радою адвокатів Чернігівської області від 29 березня 2024 року № 129. Ордеру на представництво інтересів керуючий парнет Адвокатського об`єднанням СмартЛекс в особі керуючого партнера [PERSON] на адвоката Михайлова Юлія Вікторівна від АО СмартЛекс немає, а є лише довіреність видана АТ Сенс Банк на ім`я адвоката Михайлова Юлія Вікторівна. Тобто, адвокат працює у АТ Сенс Банк на підставі трудової угоди укладеної між АТ Сенс Банк та адвокатом Михайлова Юлія Вікторівна та/або договором про надання правової допомоги укладений між АТ Сенс Банк та адвокатом Михайлова Юлія Вікторівна. Таких угод також не надано Позивачем або його представником адвокатом Михайловою Юлією Вікторівною. Жодної квитанції та акту виконаних робіт також немає. Матеріалами справи не підтверджується факт надання Адвокатським об`єднанням СмартЛекс Позивачу правничої допомоги та відповідно не підтверджується факт понесення таких витрат заявником у розмірі 5880,83 грн. 25.02.2026 представник позивача подав додаткові пояснення у справі, в яких наполягав на задоволенні позовних вимог. 19.03.2026 представником відповідачки подано заяву у якій просив: виключити документ під назвою додаткові пояснення у справі, а також додані до нього документи, як такі, що подані з порушенням встановленого ЦПК порядку, не враховувати доводи, викладені в ньому, під час розгляду справи по суті та повернути Позивачу без розгляду; виключити нові докази, а саме документ під назвою Публічна пропозиція АТ Альфа Банк на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, яка діяла 27.04.2021 по.pdf доданий 25.02.2026 року разом із Додатковими поясненнями у справі, як такий, що поданий з порушенням встановленого ЦПК порядку, без зазначення причин поважності пропуску на їх подання, та не враховувати їх під час розгляду справи по суті. Відповідно до ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Враховуючи, що право надання письмових пояснень є правом позивача, передбаченим ст.43 ЦПК України, тому вказане клопотання задоволенню не підлягає. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові зазначив, що АТ "Альфа Банк" змінило найменування на Акціонерне товариство "Сенс Банк" без зміни організаційно-правової форми, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідачки адвокат Лисенко А.О. у відзиві просив розгляд справи проводити за відсутності його та відповідачки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Суд встановив, що 13.05.2021 між Акціонерним товариством «Альфа Банк», який в подальшому змінив назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк» та [PERSON] шляхом акцептування оферти, підписаної особисто позивачкою, укладено угоду про надання кредиту № 491050704, що підтверджується офертою на укладання угоди про надання кредиту № 491050704, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупності вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, паспортом споживчого кредиту, із наступними основними умовами: тип кредиту - «Кредит готівкою», сума кредиту 28534,30 грн; процентна ставка 39,90 % річних, тип ставки фіксована; строк кредиту 60 місяців; дата повернення кредиту 14.05.2026; порядок повернення кредиту графік платежів: до 6 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 1103,86 грн; для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у банку. Крім того, [PERSON] власноруч підписана анкета-заява, якою підтвердила акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між нею та АТ « Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці Банку. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення її з умовами кредитування, відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. у справі №382/327/18. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник кредит отримала, що підтверджується меморіальним ордером № 258026016 від 14.05.2021 та виписками по рахунках. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства "Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», 30 листопада 2022 року найменування Акціонерного товариства "Альфа-Банк" змінено на Акціонерне товариство "Сенс Банк". З метою досудового, добровільного врегулювання спору 11.04.2025 АТ «Сенс Банк» направив на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій [PERSON] було повідомлено про стан заборгованості за кредитним договором № 491050704 від 13.05.2021, що становить 61385,25 грн. Вказана вимога відповідачем проігнорована в повному обсязі, заборгованість за кредитом не сплачена. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість за Кредитним договором, яка становить 67271,66 грн, з яких: за кредитом: 27129,60 грн, по відсотках: 40142,06 грн. Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). На підтвердження обставин укладення кредитного договору позивач АТ «Сенс Банк» надав оферту на укладання угоди про надання кредиту № 491050704 від 13.05.2021, додаток № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупності вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості по кредиту, копію досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань з доказами її направлення відповідачу. Також, до позовної заяви АТ «Сенс Банк» надало виписку по рахунку за кредитною карткою [PERSON] за період із 13.05.2021 по 30.09.2025, з якої вбачається надання відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, факт користування нею карткою, рух коштів по рахунку та наявність заборгованості. При цьому виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанови від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі №910/16143/18, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі №381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Надана АТ «Сенс Банк» виписка з рахунку [PERSON] відповідає наданому розрахунку заборгованості. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості та виписку з рахунку відповідача. Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозуміли усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші. Отже, положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про доведеність банком за допомогою належних доказів обставин, які підтверджують укладення з відповідачем договору-приєднання з погодженням усіх суттєвих умов, які надані позивачем до матеріалів справи. Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Сенс Банк», не довела відсутність заборгованості. 11.04.2025 на адресу відповідача було направлено Вимогу про усунення порушень про дострокове повернення у повній непогашеній сумі кредиту в розмірі 61385,25 грн, що підтверджується копію опису Укрпошти. Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14 10цс18), від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, направивши Вимогу про дострокове повернення у повній непогашеній сумі кредиту в розмірі 61385,25 грн, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії Кредитного договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, тощо. Таким чином, після направлення даної Вимоги кредитор втратив право нараховувати проценти та інші платежі, встановлені Кредитним договором та зафіксував суму заборгованості у розмірі 61385,25 грн. Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 491050704 від 13.05.2021, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Сенс банк» у розмірі 61385,25 грн. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту та сплати відсотків, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 491050704 від 13.05.2021 у розмірі 61385,25 грн. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2422,40 грн судового збору. У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2210,43 грн. З приводу вимог представника позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених позивачем за отримання професійної правничої допомоги у розмірі 5880,83 грн, суд зазначає таке. Положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав до суду такі документи: довіреність № 024537/25 від 22.07.2025, договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025, укладений між АТ «Сенс Банк» та адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс», свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, серії ЧН № 001351, адвоката Михайлової Ю.В. Аналізуючи надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги те, що жоден із наданих стороною позивача документів не містить відомостей щодо розміру та факту оплати наданих послуг. Так, представника позивача просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5880,83 грн, при цьому жодним чином не обґрунтовує заявлений розмір. Крім того, з наданих позивачем документів не вбачається, що сторонами був погоджений розмір витрат на правову допомогу. Окрім того, всупереч вимог ст. 137 ЦПК України позивачем для визначення розміру витрат на правничу допомогу не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги. Суд, вирішуючи питання щодо витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що додані до клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному в позові розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: partial