Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

У лютому 2024 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2018 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, натомість відповідач активував кредитну картку та активно користувався кредитними коштами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 154986 грн. 52 коп., з яких 106800,93 грн. - прострочене тіло кредиту, 48185,59 грн. - відсотки за користування кредитом. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК». З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яку відповідачем залишено без реагування. Враховуючи, що заборгованість в добровільному порядку не погашена, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 154986 грн. 52 коп., а також понесені судові витрати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.42-43). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.62-63). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка відповідачу про виклик в судове засідання, призначене на 21.01.2026 року, надсилалася судом за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується поштовими конвертами з відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній» (а.с. 52). Також судова повістка про виклик в судове засідання, призначене на 18.03.2026 року, вручена відповідачу (а.с. 61). Відзив на позовну заяву відповідач не надала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.11.2018 року [PERSON] підписав оферту з акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501082179, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 02.11.2018 року (далі Кредитний договір), згідно якої запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду на наступних умовах: умови споживчого кредиту: тип кредиту кредит готівкою, сума кредиту 99696 грн., процентна ставка 18,99% річних, тип процентної ставки - фіксована, строк кредиту 24 місяця, дата повернення кредиту 05.11.2020 року; умови кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії: тип кредиту - встановлювальна кредитна лінія, сума кредиту до 200000 грн., процентна ставка 26% річних, тип процентної ставки - фіксована, строк кредиту - 3 роки з моменту випуску (а.с.7, 8). 05.11.2018 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.9). 12.08.2022 року змінено найменування з Акціонерного товариства «Альфа Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК». Надання кредиту та користування кредитними коштами позивач підтвердив випискою з рахунка клієнта №920397-2025/0602 відносно одержувача [PERSON] за період з 05.11.2018 року по 26.05.2025 року по рахунку [NUMBER] (а.с.18-22). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором №501082179 станом на 26.05.2026 року становить 154986 грн. 25 коп., яка складається з: 79083 грн. 50 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 106800 грн. 93 коп. заборгованості за тілом кредиту, 48185 грн. 59 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 00 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість) (а.с.11). 10.07.2025 позивачем на адресу відповідача направлено досудову вимогу про усунення порушень, в якій вимагав від відповідача протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме 158071 грн. 72 коп., що підтверджується копіями: досудової вимоги, опису вкладення у цінний лист, списком згрупованих відправлень, фіскальним чеком (а.с.12-14). Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За викладених обставин суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків за кредитним договором, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості загальним розміром 154986 грн. 52 коп. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд у відповідності до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем до суду не надано, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 12766 грн. 44 коп. витрат на професійну правничу допомогуза договором про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року (а.с.23-26).

Outcome: approved