Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач вперше, через уповноваженого представника [PERSON] , звернулася до Самарського районного суду міста Дніпра з цією заявою, пред`являчи позов [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 02 березня 2022 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак сімейне життя між подружжям не склалось, через різні діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрати почуття любові один до одного. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. З січня 2025 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та спільного бюджету, у зв`язку з чим шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 28 листопада 2025 року зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Центрального районного суду міста Дніпра. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2026 року зазначена справа розподілена та передана судді Колесніченко О.В. 03 лютого 2026 року. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 04 лютого 2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. 19 лютого та 16 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи у її та позивача відсутність, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, та, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час і місце розгляду справи, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням відсутності заперечень з боку позивача за правилами ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України справа підлягає розглядові судом в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 березня 2022 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 76, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно 17 жовтня 2024 року, залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 9). Сімейне життя не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрати почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинені. З січня 2025 року подружжя проживає окремо та не веде спільного господарства. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, неявка відповідача до суду, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved