Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 19 810,00 грн через невиконання відповідачем умов кредитного договору, а також судових витрат зі сплати судового збору при зверненні до суду в сумі 2662,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 квітня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі - ТОВ «БІЗПОЗИКА») та [PERSON] укладено договір № 535789-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, що підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 27 квітня 2025 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 535789-КС-001 про надання кредиту. 27 квітня 2025 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 535789-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальникові грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] на умовах строковості, поворотності, платності. У зв`язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань станом на 07 січня 2026 року у нього утворилась заборгованість за договором № 535789-КС-001 про надання кредиту в розмірі 19 810,00 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 7 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 7 910,00 грн, суми заборгованості по штрафам 0,00 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України 3 500,00 грн, суми прострочених платежів за комісією 1 400,00 грн. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2026 року вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано докази у АТ КБ «ПриватБанк» в порядку ст. 84 ЦПК України. Представник позивача Мовчан В.В. в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив провести розгляд даної справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. 27 квітня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 535789-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту позивач надав позичальнику грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА». Стандартна процентна ставка за кредитом: 1 % в день, фіксована, строк кредиту - 16 тижнів, комісія за видачу кредиту 1 400,00 грн, строк дії договору - до 17 серпня 2025 року До позову додано пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту № 535789-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма) від 27 квітня 2025 року; прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту № 535789-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма) від 27 квітня 2025 року; паспорт споживчого кредиту (інформацію, обов`язкову для ознайомлення позичальником), які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. До матеріалів позову також додана візуальна форма послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 535789-КС-001 від 27 квітня 2025 року, в якому відображена послідовність дій позивача та відповідача як клієнта в інформаційно-комунікаційній системі товариства. Як вбачається із підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», 27 квітня 2025 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» було здійснено перерахування грошових коштів [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , в сумі 7 000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] за кредитним договором № 535789-КС-001 від 27 квітня 2025 року без ПДВ (а.с. 57). За наданою АТ КБ «ПриватБанк» інформацією від 16 лютого 2026 року за № 20.1.0.0.0/7-260212/68586-БТ, яка була витребувана ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2026 року, на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , в банку емітовано платіжну картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ); банком надано виписку про рух коштів по рахунку за період з 27 квітня 2025 року по 17 серпня 2025 року, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 535789-КС-001 станом на 27 квітня 2025 року [PERSON] має заборгованість в сумі 19 810,00 грн, що складається з суми заборгованості за кредитом 7 000,00 грн, суми заборгованості по відсотках 7 910,00 грн, суми заборгованості по комісії 1 400,00 грн, суми заборгованості по штрафам 3 500,00 грн. Таким чином, у відповідача існують зобов`язання за кредитним договором, підписаним електронним підписом одноразовим ідентифікатором Даний правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі; укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Частиною 2 ст. 615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Водночас у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Так, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. У п. 2.5 кредитного договору сторони погодили комісію за видачу кредиту, що становить 1 400,00 грн та нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів, не надав суду жодних належних і допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості за кредитним договором, зокрема з призми розміру сплачених ним коштів у рахунок погашення як тіла кредиту, так і процентів, комісії, що вплинуло б на розмір заборгованості. Відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом 7 000,00 грн, суми заборгованості по відсотках 7 910,00 грн, суми заборгованості по комісії 1 400,00 грн, а всього - 16 310,00 грн. Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках в розмірі 3 500,00 грн, відповідно до ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Оскільки спірний кредитний договір № 535789-КС-001 станом на 27 квітня 2025 року був укладений в період дії в Україні воєнного стану, то нараховані позивачем відсотки у відповідності до ст. 625 ЦК України в сумі 3 500,00 грн не можуть бути стягнуті з [PERSON] та підлягають списанню позивачем, так як відповідач нормою закону звільнений від обов`язку такої сплати. Відтак позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. З урахуванням наведеного, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «БІЗПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн. Оскільки позовні вимоги ТОВ «БІЗПОЗИКА» підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог, - 2 192,01 грн (16310,00 х 2662,40 / 19810,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial