Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

У грудні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 лютого 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 2 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . В подружжя у шлюбі народилися діти: [PERSON] та [PERSON] , яка досягла повноліття. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. У зв`язку з цим між подружжям припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та не проживають разом. Шлюб існує лише формально, його збереження суперечить інтересам позивачки. [PERSON] заперечує проти примирення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/27155/25. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, у ньому наведених. Суду пояснила, що з відповідачем вони не проживають разом тривалий період часу, він створив іншу сім`ю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 21 лютого 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Остап`івській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 лютого 2007 року Остап`івською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області України. У подружжя є спільна неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 жовтня 2008 року Остап`івською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області України. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved