Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить скасувати арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 2453452, зареєстрованим реєстратором Хустського районного управління юстиції 11.09.2013 року, стосовно житлового будинку [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що постановою відділу ДВС Хустського РУЮ від 02.08.2013 №37419615 накладено арешт та заборону на відчуження належного йому нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] . Обтяження встановлено в інтересах [PERSON] . Про вказаний арешт позивач дізнався під час звернення до нотаріуса з метою відчуження будинку на користь його дітей. Позивач вважає, що обтяження встановлено внаслідок заборгованості по аліментах. У зв`язку із тим, що заборгованість по аліментах погашена позивачем повністю, однак Хустським ВДВС відмовлено в знятті арешту на його майно, він змушений був звернутись до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інших заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У статті 41 Конституція України декларує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В судовому засіданні встановлено, що на нерухоме майно боржника [PERSON] накладено арешт за реєстраційним номером обтяження: 2453452, зареєстрованим реєстратором Хустського районного управління юстиції 11.09.2013 року, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу ДВС Хустського РУЮ від 02.08.2013 №37419615, об`єкт обтяження: все нерухоме майно. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (на час внесення запису) регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Враховуючи тривалий період існування оскаржуваної заборони, накладеної на майно позивача, а також відсутність будь-яких даних про виконавчі провадження, стягувачів та борги, які б обґрунтовували накладення вказаної заборони, суд вважає, що на сьогодні вони втратили будь-який зміст та актуальність, а натомість порушують права позивача, як власника майна. В судове засідання відповідач не надав доказів щодо підстав оскаржуваного позивачем обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оскільки накладена заборона на нерухоме майно, яке належить [PERSON] порушує право позивача володіти і розпоряджатися належним йому нерухомим майном, а зняття заборони на майно не може бути проведено в позасудовому порядку, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, знайшли своє підтвердження та обґрунтування в ході судового розгляду, а тому позов [PERSON] слід задовольнити та скасувати заборону за реєстраційним номером обтяження: 2453452, на нерухоме майно, яке йому належить.

Outcome: approved