Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

В січні 2026 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 31.08.2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу подружні відносини між ними зазнали глибокої кризи та фактично припинилися. Між ними виникли стійкі та непримиренні розбіжності у поглядах на життя, сімейні принципи, ведення спільного господарства та організацію побуту. Вони тривалий час не проживають спільним сімейним життям, не підтримують подружніх відносин та фактично існують окремо одне від одного. За таких обставин сім`я як цілісний соціальний осередок припинила своє існування, а шлюб між ними втратив своє правове й моральне наповнення та має виключно формальний характер. Відповідач систематично демонструє зневажливе ставлення до сімейних цінностей та не виявляє наміру зберігати сім`ю. Через його поведінку між ними неодноразово виникали конфлікти, які супроводжувалися сварками, свідком яких ставала неповнолітня дитина. Протягом останніх років взаємовідносини між ними поступово погіршувалися, взаєморозуміння було втрачено повністю, а спроби примирення не дали жодного результату. За таких умов їх примирення та збереження шлюбу є неможливими, а подальше перебування у шлюбі суперечить її законним інтересам, перешкоджає нормальному фізичному, моральному та соціальному розвитку, а також порушує право на життя в умовах свободи, безпеки та людської гідності. З врахуванням наведеного позивач просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задоволити , строк на примиренні не надавати. Позивач суду пояснила, що примирення між ними не можливе, оскільки вона тривалий час потерпає від агресії чоловіка, свідком якої також є їх діти, що негативно впливає на них. Представник відповідача в судовому засідання пояснив, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, хоче зберегти сім`ю, вважає, що на даний час в їх сім`ї тимчасові труднощі. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.08.2002 року Заліщицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 41. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] ., що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Спільне життя між сторонами не склалось. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст..141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача 1331,50 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved