Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем у справі перебувала у шлюбі зареєстрованому 25 лютого 2023 року Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №50. У шлюбі в них народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Через суттєве погіршення стосунків, вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. На даний час [PERSON] проживає окремо від них, своїх батьківських обов`язків щодо утримання малолітньої доньки належним чином не виконує. Донька проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. З огляду на те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, однак відповідач добровільно не виконує своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини, то позивачка змушена звернутися до суду з даною позовною заявою про примусове стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Рябчук В.М. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що [PERSON] на підставі виконавчого листа №711/9431/19, виданого ще 03.12.2020 року сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2019 року. Під час перебування у шлюбі із позивачем [PERSON] звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, однак, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2024 року у справі №712/9188/24 йому було відмовлено у позові. За результатами оскарження даного рішення Черкаським апеляційним судом залишено рішення без змін. 28.06.2025 року [PERSON] був звільнений у запас із лав збройних сил та виключений із списку особового складу частини та всіх видів забезпечення. Після звільнення у запас тривалий час перебував на обліку в центрі зайнятості. В даний час, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, працює за цивільно-правовим договором. Крім того, під час служби у лавах Збройних Сил у відповідача загострилися проблеми із здоров`ям. Відповідач має ряд хронічних захворювань та вимушений постійно лікуватися для підтримання здоров`я. На підставі висновку лікаря Комунального некомерційного підприємства Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня», [PERSON] має ерітематозну ерозивну гастродуоденопатію, гастроезофагеальний рефлюкс. Наразі у зв`язку з проведенням лікування, не має змоги отримувати попередній рівень доходів. У зв`язку з наведеними обставинами відповідач не погоджується із розміром аліментів, які вимагає позивач до стягнення. Згідний сплачувати не більше 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив, згідно якого вона не погоджується з позицією відповідача, оскільки вважає її не справедливою по відношенню до доньки [PERSON] . Вона просить стягнути аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі, встановленому Законом, а наявність у нього дітей від іншого шлюбу не звільняє його від обов`язку щодо утримання доньки [PERSON] . Окрім того, вона є особою з інвалідністю 3 групи, тому, зважаючи на стан здоров`я, не має можливості самостійно повністю забезпечити дитину усім необхідним для її гармонійного розвитку. Зважаючи на це, просить задовольнити її позов у повному обсязі. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Рябчук В.М. подано заперечення на відповідь на відзив, де зазначає, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини у заявленому нею розмірі, оскільки у нього двоє дітей, на яких він має сплачувати аліменти, а розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти). ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 30.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомленням (виклику) сторін. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін повідомлені належним чином. Від сторін до суду не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 2023 року Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №50. У шлюбі в них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої сторони зазначенібатьками. Згідно довідки склад зареєстрованих, виданої ТОВ «Житловик-Дубно» 10.12.2025 за №1674, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Про це ж свідчать витяги з реєстру територіальної громади. Як свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №64979839 від 29.03.2021, [PERSON] на підставі виконавчого листа №711/9431/19, виданого 03.12.2020 року сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.12.2019. Згідно заключення КНПТМР «Таращанська міська лікарня», [PERSON] має ерітематозну ерозивну гастродуоденопатію, гастроезофагеальний рефлекс. Як свідчить довідка до акта огляду МСЕК серія 12ААГ №906322, [PERSON] є особою з інвалідністю третьої групи. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч.1 ст.192СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує, що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, той з батьків, який проживає окремо від дітей, зобов`язаний допомагати утримувати їх і забезпечувати належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Суд також зазначає, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 у справі №565/2071/19. Тому, наявність дитини від іншого шлюбу, не звільняє відповідача від обов`язку щодо утримання цієї дитини. Суд також враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини. Таким чином тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір, яка є особою з інвалідністю. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб малолітньої дитини, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Стягнення аліментів у такому розмірі не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивачки, малолітньої дитини та відповідача. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення з відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved