Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 392287 від 30 жовтня 2018 року у загальному розмірі 28 303 грн 12 коп, у тому числі: основний борг 4750 грн, проценти 2565 грн, пеня та штрафи 11 515 грн, інфляційні втрати 7776 грн 87 коп, три відсотки річних 1696 грн 25 коп. Позовна заява містить клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов не надійшло, тому відповідно до положень статті 280 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 30 жовтня 2018 року [PERSON] уклав з ТОВ «Авентус Україна» договір № 392287 про надання фінансового кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4750 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,71 відсотка від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Здійснення переказу кредитних коштів у безготівковій формі на рахунок позичальника підтверджено листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Згідно частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з розрахунком, наданим первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», станом на дату відступлення права вимоги загальна заборгованість за кредитним договором № 392287 від 30 жовтня 2018 року становить 18 830 грн, у тому числі: основний борг 4750 грн, проценти 2565 грн, пеня та штрафи 11 515 грн. Згідно договору факторингу № 1 від 12 квітня 2018 року з додатковими угодами до нього право вимоги до позичальника за кредитним договором № 392287 від 30 жовтня 2018 року відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яке в подальшому 25 липня 2024 року змінило назву на ТОВ «ВІН ФІНАНС». За змістом статей 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. До позовної заяви ТОВ «ВІН ФІНАНС» не додано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а саме відсутня належним чином завірена копія первинного платіжного документу (платіжної інструкції). Довідка № 84/25-АГ від 03 квітня 2025 року, підписана директором та головним бухгалтером ТОВ «Авентус Україна», за змістом якої розрахунки за договором факторингу № 1 від 12 квітня 2018 року з усіма додатковими угодами до нього проведені у повному обсязі, не є первинним документом, який є підставою для бухгалтерського обліку господарської операції відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Тому ця довідка не є належним доказом здійснення господарської операції - оплати за договором факторингу № 1 від 12 квітня 2018 року. Таким чином згідно наведеного висновку Верховного Суду, позивачем не надано всіх належних доказів набуття ним права вимоги до відповідача за кредитним договором № 392287 від 30 жовтня 2018 року. Тому позовні вимоги ТОВ «ВІН ФІНАНС» не обґрунтовані належним чином і задоволенню не підлягають. За змістом статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають судові витрати по справі слід покласти на позивача,

Outcome: dismissed