Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог та доводів сторін. Заявник, [PERSON] , в особі представника адвоката Чернікової С.О. звернулась до суду із заявою, в якій прохає встановити факт, що належна заявнику на праві приватної власності квартири за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 11.11.1999, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, зареєстрована Куп`янським бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис у реєстрову книгу № 69 за реєстровим № 10450 від 15.11.1999. Мотивуючи своїх вимоги тим, що їй належить на праві приватної власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.1999, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, зареєстрований Куп`янським бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис у реєстрову книгу № 69 за реєстровим № 10450 від 15.11.1999. 19.08.2025 заявник звернулася до Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області із заявою № 68468841 щодо внесення інформації про право власності на квартиру. Рішенням державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області від 29.08.2025 № 80607754 у здійсненні реєстрації права власності заявниці було відмовлено на підставі п. п. 4, 5 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де зазначено, що державним реєстратором було встановлено наявність обставин , які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, а саме: «На виконання п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 було здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, стосовно реєстрації речових прав на заявлений об`єкт нерухомого майна. В результаті цього встановлено, що інформація про реєстрацію у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - відсутня. Держаним реєстратором було направлено запит до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області від 21.08.2025 №9624/0/276-25. Департаментом реєстрації Харківської міської ради отримано відповідь Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області №3.9/3814 від 26.08.2025 року, відповідно до якого було зазначено, що зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, розташовані на території Куп`янської громади, було визначено КП «Куп`янське БТІ». Вказане підприємство здійснювало державну реєстрацію прав на нерухоме майно до 01.01.2013. На даний час адміністративне приміщення комунального підприємства «Куп`янське БТІ» внаслідок обстрілів та пожеж знищено повністю, службова документація, комп`ютерна техніка та бази даних також знищені. Працівники на вказаному підприємстві відсутні». Таким чином, реєстрація речового права заявника на нерухоме майно в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно унеможливлена об`єктивною неможливістю державного реєстратора отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права на квартиру заявника до 01.01.2013, тобто підтвердити факт такої реєстрації. Встановлення факту для заявника, має юридичне значення, оскільки факт реєстрації майна необхідний для отримання компенсації для відновлення нерухомого майна, пошкодженого внаслідок бойових дій. Рух по справі. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 17.12.2025 року провадження по справі було відкрито за правилами окремого провадження та звільнено заявника від сплати судового збору. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 26.01.2026 року задоволено клопотання заявника про залучення в якості заінтересованої особи - Куп`янську міську військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області. Участь у справі сторін. Представник заявника в судовому засіданні підтримала вимоги заяви, які просить суд задовольнити. Представник заінтересованої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду направила письмові пояснення, в яких прохає розглянути справу без участі представника. В своїх письмових пояснення представник зазначив, що під час розгляду заяви [PERSON] було здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, стосовно реєстрації речових прав на заявлений об`єкт нерухомого майна, в результаті якого встановлено, що зазначена інформація у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. Зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, розташовані на території Куп`янської міської громади, було визначено комунальне підприємство «Куп`янське БТІ». Вказане підприємство здійснювало державну реєстрацію прав на нерухоме майно до 01.01.2013. На даний час адміністративне приміщення комунального підприємства «Куп`янське БТІ» внаслідок обстрілів та пожежі повністю знищено, інвентаризаційні справи, службова документація, комп`ютерна техніка та бази даних також знищені, працівники на вказаному підприємстві відсутні. Підприємство на даний час господарську діяльність не здійснює. Розглянувши заяву від 19.08.2025 № 68468841 та документи, додані до заяви, враховуючи отриману інформацію та відомості реєстрів, державним реєстратором було встановлено наявність підстав для відмови в проведенні державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що подані документи не дали змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, Міністерство юстиції України у своїх роз`ясненнях від 12.11.2025 за № 163244/ПІ-Л-4807/8.4.4 зазначило, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України реалізація державним реєстратором пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є ускладненою або навіть неможливою. В такому випадку дійсно суд може встановити відповідний факт державної реєстрації права власності на нерухоме майно уповноваженим суб`єктом державної реєстрації, і як наслідок досягається мета, закріплена в Законі, підтвердження державної реєстрації права власності певної особи на нерухоме майно. Таким чином рішення суду про встановлення факту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що було здійснено бюро технічної інвентаризації, може бути підставою для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до вимог Закону. Представник заінтересованої особи Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області в судове засідання не з`явився, відповідно письмового клопотання просить суд розглянути справу у відсутність представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. З`ясувавши думку представника заявника, представників заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Справа розглядається за правилами окремого провадження. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З договору купівлі-продажу квартири від 11.11.21999 року, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори, за реєстраційним номером 1-3729, вбачається, що квартира, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] . Право власності на квартиру 15.11.1999 року зареєстровано Куп`янським бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за № 69 за реєстровим номером 10450. З технічного паспорту виготовленого Куп`янським бюро технічної інвентаризації на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , встановлено технічну характеристику квартири загальною площею 38,4 кв. м, житловою площею 20,1 кв. м.. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 29.08.2025 № 80607754 у здійсненні реєстрації права власності заявниці було відмовлено на підставі п. п. 4, 5 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де зазначено, що державним реєстратором було встановлено наявність обставин , які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, а саме: «На виконання п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 було здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, стосовно реєстрації речових прав на заявлений об`єкт нерухомого майна. В результаті цього встановлено, що інформація про реєстрацію у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - відсутня. Держаним реєстратором було направлено запит до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області від 21.08.2025 №9624/0/276-25. Департаментом реєстрації Харківської міської ради отримано відповідь Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області №3.9/3814 від 26.08.2025 року, відповідно до якого було зазначено, що зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, розташовані на території Куп`янської громади, було визначено КП «Куп`янське БТІ». Вказане підприємство здійснювало державну реєстрацію прав на нерухоме майно до 01.01.2013. На даний час адміністративне приміщення комунального підприємства «Куп`янське БТІ» внаслідок обстрілів та пожеж знищено повністю, службова документація, комп`ютерна техніка та бази даних також знищені. Працівники на вказаному підприємстві відсутні». Таким чином, реєстрація речового права заявника на нерухоме майно в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно унеможливлена об`єктивною неможливістю державного реєстратора отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права на квартиру заявника до 01.01.2013, тобто підтвердити факт такої реєстрації. Міністерство юстиції України у своїх роз`ясненнях від 27.11.2025 за № 171882/Б-25609/8.4.1 зазначило, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України реалізація державним реєстратором пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є ускладненою або навіть неможливою. В такому випадку дійсно суд може встановити відповідний факт державної реєстрації права власності на нерухоме майно уповноваженим суб`єктом державної реєстрації, і як наслідок досягається мета, закріплена в Законі, підтвердження державної реєстрації права власності певної особи на нерухоме майно. Таким чином рішення суду про встановлення факту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що було здійснено бюро технічної інвентаризації, може бути підставою для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до вимог Закону. Розпорядженням Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області за № 385 від 08.09.2023 «Про перейменування вулиць, провулків, в`їзду міста Ку`янська та смт.Куп`янськ-Вузловий», вулиця 1 Травня м.Куп`янська перейменована на вул.Захисників України. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Закон який регулює спірні цивільно-правові правовідносини є Цивільний Кодекс України та відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 ст. 315 ЦПК України регламентує, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (частина четверта статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). За правилом абзацу четвертого частини п`ятої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав. Так, частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» врегульовано, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено умови для відмови в державній реєстрації прав, зокрема, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (підпункти 4, 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що законодавством чітко встановлено процедуру розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, яка включає в себе перевірку документів на предмет відповідності таких вимогам законодавства, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявності підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Суд звертає увагу на те, що система державної реєстрації прав, яка проводиться відповідно до «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», запроваджена в Україні з 01.01.2013, до цього часу державна реєстрація права власності та інших речових прав на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельних ділянках, проводилася реєстраторами БТІ в Реєстрі права власності на нерухоме майно та на паперових носіях (реєстрових книгах та реєстраційних справах), які зберігаються в БТІ. При цьому Закон про державну реєстрацію не розмежовує, чи була проведена реєстрація у Державному реєстрі прав, інших електронних реєстрах або на паперових носіях. Тобто, до 2013 року державна реєстрація таких об`єктів нерухомого майна вже проводилася, але реєстр був паперовий і зберігався в архіві відповідного БТІ. У постанові від 14.12.2021 у справі № 344/16879/15-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому. Встановлення факту для заявника, має юридичне значення, оскільки факт реєстрації майна необхідний для отримання компенсації для відновлення нерухомого майна, пошкодженого внаслідок бойових дій. Враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, вважає, що на теперішній час державний реєстратор позбавлений можливості перевірити інформацію щодо фактів оформлення та/або реєстрації права власності на спірне майно за період з листопада 1999 року, коли заявник набув право власності на спірне майно, до 01.01.2013, коли повноваження з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно були передані місцевими органами державної реєстрації прав. Проте, відсутність об`єктивної можливості підтвердити факт оформлення та/або реєстрації права власності за заявником на спірне майно, у зв`язку зі знищенням будівлі, бази даних та документації КП «Куп`янське БТІ», а також відмова (незалежно від її правомірності) державного реєстратора провести реєстрацію права власності на спірне майно за заявником, створили ситуацію, при якій заявник не може реалізовувати свої правомочності як власник майна, зокрема, щодо розпорядження цим майном. У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки це не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту прав та законних інтересів заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду від 17.12.2025 року заявницю на підставі ч. 1 п. 21 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір» було звільнено від сплати судового збору. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved