Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Представник позивача - адвокат Боднар В.Р. звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 107,9 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] ;. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком Позивачки. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Після смерті [PERSON] , його діти відмовилися від належної їм долі у спадщині. [PERSON] , дружина померлого у встановленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини відповідно до закону. 02 грудня 2020 року Постановою № 205/02-31 Приватного нотаріуса Черняєва В. А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями який розташований за адресою: [ADDRESS] . У своїй Постанові про відмову вчинення нотаріальної дії нотаріус посилається на ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», а саме не надання спадкоємцем правовстановлюючого документа на житловий будинок. Правовстановлюючі документи на житловий будинок втрачені, на даний момент у Позивачки лише наявні Виписка з погосподарської книги № 21 Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської обласі за 2016-2020 роки № 1421 від 18.08.2020 року та Довідка видана Петропавлівською сільською радою Куп`янського району Харківської області № 2242 від 02.12.2020 року, що підтверджують право власності на даний житловий будинок за померлим чоловіком [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним, Позивачка змушена звертатися до суду для визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, позивач, представник позивача - адвокат Боднар В.Р. подали заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач, третя особа належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явились у судове засідання, заяв не надавали. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 10.08.2024 року, вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 31.01.1983 року, актовий запис № 5. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 березня 2020 року виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківській області, [PERSON] помер «27» березня 2020 року 02 грудня 2020 року Постановою № 205/02-31 Приватного нотаріуса Черняєва В. А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями який розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в постанові зазначено, що спадкоємцями за законом, є: дружина померлого [PERSON] , [INFO] , яка спадщину прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, та діти померлого: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які від належної їм долі у спадщині відмовилися. Петропавлівки сільським головою Козирєвим О.М. видано за № 1421 від 18.02.2020 виписку з погосподарської книги № 21 Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області за 2016-2020 роки, з якої вбачається, що житловий будинок загальною площею 110,0 кв.м., власником якого є [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області видано довідку № 2242 від 02.12.2021 року, з якої вбачається, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно рішення Виконавчого комітета Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 05.08.2020, житловому будинку загальною площею 107,9 м.кв., в тому числі житловою площею 54,0 м.кв., який, відповідно до записів по господарської книги, належить [PERSON] , присвоєно таку поштову адресу: [ADDRESS] . В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на будинок, в якому зазнано технічні характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені устатті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України визначено, що діти спадкодавця та той з подружжя, що його пережив та батьки, відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України. Отже, спадкоємець [PERSON] у передбачений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, інший спадкоємці відмовились від належної їм долі у спадщині. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у п.4.18 Глави 10Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. 02 грудня 2020 року Постановою № 205/02-31 Приватного нотаріуса Черняєва В. А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями який розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкоємець [PERSON] документів щодо належності вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями спадкодавцю [PERSON] не надала, підтвердити належність майна спадкодавцю неможливо, жодної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо житлового будинку за вищевказаною адресою, немає. Крім того, у постанові вказано, що, згідно довідки виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 19.06.2020 року за № 1001, вищевказаний житловий будинок належав померлому на праві приватної власності. Згідно довідки КП "Куп`янське бюро технічної інвентаризації" від 05.11.2020 року № 259, станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за КСП "Петропавлівське" на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 26.09.2000. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність",Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування",Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат",постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26,Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року,Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСРпідтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Згідно виписки з погосподарської книги № 21 Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області за 2016-2020 роки, житловий будинок загальною площею 110,0 кв.м., власником якого є [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, позивачем не надано відомостей щодо моменту виникнення права власності спадкодавцем [PERSON] на будинок та підстави виникнення права власності. У постанові № 205/02-31 Приватного нотаріуса Черняєва В. А. від 02 грудня 2020 року вказано, що, згідно довідки КП "Куп`янське бюро технічної інвентаризації" від 05.11.2020 року № 259, станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за КСП "Петропавлівське" на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 26.09.2000. Таким чином, станом на 01.01.2013 року право власності на спірний будинок було зареєстровано за КСП "Петропавлівське", тобто, у разі виникнення права власності спадкодавця [PERSON] на будинок, таке право не могло виникнути раніше 01.01.2013 року. З 2002 року по 1 січня 2013 року державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснювалася відповідними бюро технічної інвентаризації, згідно з нормами Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002. У вказаний період часу був прийнятий Цивільний кодекс України, який введений в дію з 01.01.2004 та яким було змінено підхід до визначення моменту виникнення права власності на нерухоме майно. Так, відповідно до ч.1,2,4 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд, належним чином оцінивши всі докази у їх сукупності, врахувавши принцип справедливості рішення суду, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця права власності на житловий будинок, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження права власності спадкодавця на спірний будинок. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed