Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Процедура (рух справи): У жовтні 2025 року ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 498383-КС-003 від 03.10.2024 року в розмірі 133 858,28 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 01 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, без поважних причин в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Аргументи позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика": Позовні вимоги позивач мотивував тим, що згідно кредитного договору №498383-КС-003 від 03.10.2024 року, відповідач [PERSON] отримала в ТОВ «Бізнес Позика» кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок у розмірі 26 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. За умовами кредитного договору відповідач був зобов`язаний кожного місяця здійснювати часткове погашення основної суми. 15.10.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №498383-КС-003, відповідно до умов якої [PERSON] надано додатково кредит в сумі 13 000 грн. Крім цього, 09.01.2025 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору №498383-КС-003, відповідно до умов якої [PERSON] надано додатково кредит в сумі 40 000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 133 858,28 грн, що складається з: 62 848,36 грн - тіло кредиту; 66 750,76 грн - сума прострочених платежів по процентах, 4259,16 грн. - сума прострочених платежів за комісією, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості. Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надала. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомила. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов належить задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Судом встановлено, що 03.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір №498383-КС-003 про надання кредиту. Відповідно до його умов відповідачу надано кредит у розмірі 26000 грн строком на 24 тижні. Дата повернення 20.03.2025. Стандартна денна процентна ставка 0,7 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 2435,88 %. Комісія за видачу кредиту 5200 грн. Надання кредитних коштів підтверджується довідкою надавача платіжних послуг ТОВ "ПрофітГід". 15.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №498383-КС-003. Відповідно до її умов відповідачу додатково надано кредит у розмірі 13000 грн. загальний розмір кредиту складає 38454 грн. Погоджено наступні умови: комісія за надання додаткової суми кредиту 2600 грн. орієнтовна реальна річна процентна ставка 2865,49 %, кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення додаткової угоди 157, денна процентна ставка 0,52%. Надання додаткових кредитних коштів підтверджується довідкою надавача платіжних послуг ТОВ "ПрофітГід". Крім цього, 09.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Договору №498383-КС-003. Відповідно до її умов відповідачу додатково надано кредит у розмірі 40000 грн. загальний розмір кредиту складає 62 848,36 грн. Погоджено наступні умови: строк кредитування продовжено на 98 днів з дати укладення додаткової угоди, загальний строк кредитування 267 дні, комісія за надання додаткової суми кредиту 8000 грн. орієнтовна реальна річна процентна ставка 1849,03%, денна процентна ставка 0,56%. Надання додаткових кредитних коштів підтверджується довідкою надавача платіжних послуг ТОВ "ПрофітГід". До матеріалів справи також додана візуальна форма послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору №498383-КС-003 про надання кредиту від 03.10.2024 року та укладення додаткових угоди № 1 від 15.10.2024 та № 2 від 09.01.2025, в якій відображена послідовність дій позивача та відповідача як клієнта в ІТС. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом та з довідки про стан заборгованості у позичальника [PERSON] станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість за договором №498383-КС-003 від 03.10.2026 року в розмірі 133 858,28 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь, і яка складається з:62 848,36 грн - тіло кредиту; 66 750,76 грн - сума прострочених платежів по процентах, 4259,16 грн. - сума прострочених платежів за комісією. При цьому проценти нараховані в межах строку на який було надано кредит. У жовтні 2025 року ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 498383-КС-003 від 03.10.2024 року в розмірі 133 858,28 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн. Оцінка суду (джерела права) та висновок суду: Згідно статті 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Крім цього, за змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини внаслідок підписання електронного договору, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором №498383-КС-003 від 03.10.2024 року у розмірі 133 858,28 грн. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України та покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved