Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 03 листопада 2025 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до розписки від 29.03.2021 року, написаної відповідачем [PERSON] , останній взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 53 000,00 доларів США. Отримані кошти відповідач зобов`язувався повернути до 20.12.2021 року, однак повернув тільки 26.02.2025 частину боргу у розмірі 23 000,00 доларів США. Кошти в розмірі 30 тисяч доларів США, що по офіційному курсу НБУ складає 1256772,00 гривень (30000,00х41,8924) на даний час не повернуто. На телефонні претензії відповідач не реагує, уникає будь-яких контактів, при тому, що строк виконання зобов`язань давно уже настав.У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача кошти у сумі 1256772,00 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Позиції учасників судового провадження. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався. Позивач у судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи за його відстуності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат Жолонко О.В. у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, заяв або клопотань про відкладання слухання справи не надавали. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року провадження по справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 14). Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача (а.с. 31). Ухвалою суду від 27 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 40). Ухвалою суду від 23 лютого 2026 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача (а.с. 53). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що згідно розписки від 29 березня 2021 року відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 53000 доларів, які зобов`язався повернути в повному обсязі до 20 грудня 2021 року (а.с. 5). 26 лютого 2025 року позивач отримав від [PERSON] в рахунок часткового повернення боргу 23000 доларів США. Оригінал розписки наданий суду для огляду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верхового Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц зазначає, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом , який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки . При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця, а також, що позичальник зобов`язується повернути позику. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки (постанова 16 червня 2021 року по справі № 463/5955/18 (провадження № 61-1913св21). Оцінка суду. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем надано позивачу розписку про отримання ним від позивача в борг грошей в іноземній валюті (долари США) та строк їх повернення, а отже сторони дотримались письмової форми договору. . Правовий аналіз ст. 545 ЦК України дає підстави вважати, що держатель оригіналу боргового документа є належним кредитором у зобов`язанні, на підтвердження виникнення якого наданий такий документ. Тобто наявність оригіналів документів у позивача свідчить про наявність певних зобов`язань саме перед ним.. Оскільки належних доказів виконання відповідачем зазначеного грошового зобов`язань до суду не надано, суд виходить з того, що борг позивачу не повернуто в повному обсязі Позивач, розпорядившись своїми правами на власний розсуд, звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за договором позики в національній валюті України гривні. Суд погоджується із розрахунком заборгованості, зробленим позивачем у позовній заяві. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] є позичальником, який не виконав належним чином свої зобов`язання за договором позики щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми боргу позикодавцю [PERSON] , що є підставою для примусового стягнення суми боргу у розмірі 30000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до долара США, визначеного Національним Банком України на день подачі позову (03 листопада 2025 року) становить у національній валюті України 1256772,00 гривень (30000,00х41,8924). Враховуючи, викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю. Судові витрати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10054,18 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved