Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Болотін А.Є. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після померлого [INFO] [PERSON] , а саме - на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] , яке має наступний склад: «А-1» - житловий будинок, загальною площею 97,4 кв.м., та жилою 59,6 кв.м., 1966року забудови, «а1» та «а3» прибудова, «а2»-веранда, «б» та «Б» сарай, «В» -убиральня, «№1» - огорожа, «№2» - хвіртка, «№3» - колодязь питний та стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в м. Санкт-Петербурзі помер [PERSON] , який є рідними (одноутробним) братом позивачки. Так, в свідоцтві про народження [PERSON] , № [NUMBER] , в графі «мати» вказана [PERSON] . Мати позивачки [PERSON] до укладення шлюбу з батьком позивачки [PERSON] мала прізвище « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частка домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона також є співвласником зазначеного домоволодіння в розмірі 1/3 частини. 30 травня 2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Дошки Л.А. із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] . На підставі цієї заяви нотаріусом була відкрита спадкова справа № 68/2025. Постановою № 02-31/160 від 30.05.2025 року нотаріус Дошка Л.А. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, аргументуючи це тим, що [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований на день смерті в м. Санкт-Петербурзі, що унеможливлює отримання відомостей про коло спадкоємців [PERSON] та встановити факт наявності заповіту, складеного від імені спадкодавця, шляхом витребування таких відомостей від органів юстиції російської федерації. Таким чином, у зв`язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті брата [PERSON] . З цих підстав просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Болотін А.Є. в судове засідання не з`явилися, надали клопотання, в якому просили справу розглянути без їх участі, зазначили, що позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Представник відповідача - Богуславської міської ради Обухівського району Київської області Хоменко В.М. у судове засідання також не з`явився, надав заяву про визнання позову та просив справу розглянути за його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Дошка Л.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 24.10.2025 надала копії матеріалів спадкової справи № 68/2025, яка заведена на підставі заяви [PERSON] . Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного та положень ч.1 ст.223 ЦПК України, судом ухвалено проводити судовий розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1ст.1222 ЦК України). Положеннями ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Суд бере до уваги всі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . За життя спадкодавиця склала заповіт, відповідно до якого спадкоємцями після її смерті є: син [PERSON] , [INFO] , на 1/3 частину спадкового майна; дочка [PERSON] , [INFO] , на 1/3 частину спадкового майна; син [PERSON] , [INFO] , на 1/3 спадкового майна. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 10.07.2010 року державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. на підставі заповіту від 24.02.1988 року, зареєстрованого в реєстрі за № 76 (а.с.20) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 441073752 від 27.08.2025 будинок [ADDRESS] , рік побудови 1966, реєстраційний номер майна 29317524 належить на праві приватній спільній частковій власності [PERSON] , частка 1/3; [PERSON] , частка 1/3; [PERSON] , частка 1/3 (а.с.21) Відповідно до копії технічного паспорту, виданого 07.12.2009 КП КОР Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації, інвентарний номер справи 2516, власниками житлового будинку [ADDRESS] зазначені [PERSON] , [INFO] , розмір частки 1/3; [PERSON] , [INFO] , розмір частки 1/3; [PERSON] , [INFO] , розмір частки 1/3 (а.с. 23-28) Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Санкт-Петербург, російська федерація, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2025 (а.с.12). 30.05.2025 позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Дошки Л.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . Постановою від 28.07.2025 нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на 1/3 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , яка належала громадянину російської федерації [PERSON] , оскільки неможливо отримати відомості про коло спадкоємців [PERSON] , встановити факт наявності заповіту, складеного від імені спадкодавця шляхом витребування таких відомостей від органів юстиції російської федерації у зв`язку із прийняттям Закону України «Про зупинення дій та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 1 грудня 2022 року 32783-ІХ (а.с. 15). Судом досліджена копія спадкової справи № 68/2025 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Копія спадкової справи надана суду на виконання ухвали про витребування доказів від 24.10.2025. За матеріалами даної справи підтверджено факт звернення позивачки [PERSON] 30.05.2025 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у якій вона зазначила, що крім неї спадкоємцями за законом є діти померлого громадяни російської федерації [PERSON] , [PERSON] , дружина померлого громадянка російської федерації [PERSON] , племінники померлого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , батьком яких був [PERSON] , який помер [INFO] ; у справі наявна інформаційна довідка зі Спадкового реєстру про те, що інформація за параметрами пошуку відкриття спадкової справи « [PERSON] » у Спадковому реєстрі відсутня. Крім того, в матеріалах спадкової справи наявні повідомлення про відкриття спадщини від 03.06.2025 за № 02-14/132 на адреси [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з зазначенням про те, що якщо після 01.07.2025 він них не надійде жодної заяви, вони будуть вважатися особами, що належним чином були повідомлені про відкриття спадщини, своє право на спадщину, але свідомо не заявили своїх спадкових прав та не прийняли спадщину і як наслідок втратили право на спадкування. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Аналогічна правова правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.01.2022 за № 280/4/18 Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2013р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Відповідно до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі встановлених обставин справи та досліджених доказів судом встановлено, що позивачка є рідною (одноутробною) сестрою спадкодавця. Відповідно до ст. 1262 ЦК України рідні брати і сестри належать до спадкоємців другої черги за законом. Разом із тим, матеріали спадкової справи не містять заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців, у тому числі дітей та дружини померлого, у встановлений законом шестимісячний строк. Доказів прийняття спадщини іншими спадкоємцями або вчинення ними дій, що свідчать про фактичне прийняття спадщини, суду не подано. За таких обставин суд доходить висновку, що позивачка [PERSON] є особою, яка належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а тому має право на спадкове майно. Наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджує неможливість оформлення спадкових прав у позасудовому порядку, що є підставою для захисту порушеного права шляхом звернення до суду. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Оскільки позовні вимоги [PERSON] суд задовольняє повністю, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 2368 грн.54 коп.

Outcome: approved