Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У листопаді 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк», інтереси якого представляє Мєшнік К.І., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позову зазначено, що 27 березня 2024року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг "Monobank ". Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала у мобільному додатку "Monobank" примірники вищезазначених документів, що складають договір, та зобов`язалася виконувати його умови. [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 60721,16 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 39439,30 грн, пені в розмірі 8186,91 грн. і заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 13094,95 грн. Посилаючись на ці обставини, АТ «Універсал Банк» просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank "від 27 березня 2024року в сумі 60721,16 грн. і судові витрати у розмірі 3 028,00 грн судового збору. Відповідачка [PERSON] не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2025 рокусправу передано за підсудністю на розгляд Рогатинського районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року визнано потрібним, щоб представник позивача дав особисті пояснення. Представник позивача Мєшнік К.І. в судове засідання не з`явився. У позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ «Універсал Банк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та проведення заочного розгляду справи. На виконання ухвали про обов`язкову участь у судовому засіданні представник позивача надав додаткові пояснення та зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не прибула повторно, про причину своєї неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася повторно, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.223,280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи. 27 березня 2024 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» , відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» їй було відкрито рахунок у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту, який вказаний у мобільному додатку. За Анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг відповідачка погодилася з тим, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.4 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 27 березня2024 року [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій. Відповідно до довідки про наявність рахунку від 05 жовтня 2025 року, на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , було відкрито рахунок № [NUMBER] , номер карти [NUMBER] , тип рахунку Карта Чорна , валюта UАН, статус карти активна до 06/28. Відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в сумі 30000,00 , що підтверджується довідкою АТ «Універсал Банк» від 05 жовтня 2025 року. Відповідно до довідки про рух коштів по картці [NUMBER] за період з 27 березня 2024 року по 05 жовтня 2025 року, кредитний ліміт - 30000,00 грн, заборгованість - 60721,16 грн, сума витрат за цей період - 82032,73 грн., сума зарахувань за цей період - 21261,59 грн. За розрахунком заборгованості за договором б/н від 27 березня 2024 року вбачається, що заборгованість [PERSON] на 05 жовтня 2025 року становить 60721,16 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 39439,30 грн, пені в розмірі 8186,91 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 13094,25 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між АТ «Універсал Банк» ішевченко Л.О. правовідносин у зв`язку з укладенням кредитного договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, отриманнякредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунокта наявності з її сторони невиконаних зобов`язань за цим договором. Враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 27 березня 2024 року в частині заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 39439,3 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Щодо пені в розмірі 8186,91 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 13094,95 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідачки пені та заборгованості за порушення грошового зобов`язання, оскільки вони нараховані позивачем у період дії в Україні воєнного стану, що є неправомірним. Розподіл судових витрат між сторонами За ч 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4500256246 від 05 листопада 2025 року . Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог в розмірі 39439,30 грн. тіла кредиту, що становить 64,95 % від ціни позову (39439,30 грн х 100%:60721,16 грн.), тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, становить 1966,69 грн. ( 3 028,00 грн х 64,95 % : 100 %).

Outcome: partial