Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У грудні 2025 року представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №1013289731 від 31.10.2023 року та заборгованість за кредитним договором № 1014312707 від 31.01.2024 року у загальній сумі 73 786,58 грн. та витрати зі сплати судового збору 2 422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 31.10.2023 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1013289731, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 11 278,14 грн. Крім того, 31.01.2024 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1014312707, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 71 219,93 грн. Відповідач не виконала належним чином умови договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 17.08.2025 року складає 73 786,58 грн., з яких: - заборгованість за кредитним договором № 1013289731 від 31.10.2023 у розмірі 4 868,32 грн., з яких: 3 680,8 грн. заборгованість за кредитом; 0,06 грн. заборгованість за процентами; 1 187,46 грн. заборгованість за комісією; - заборгованість за кредитним договором № 1014312707 від 31.01.2024 у розмірі 68 918,26 грн., з яких: 55 718,94 грн. заборгованість за кредитом; 3,10 грн. заборгованість за процентами; 13 196,22 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. З огляду на те, що позичальником не виконано грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у загальній сумі 73 786,58 грн. та витрати зі сплати судового збору 2 422,40 грн. Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду від 29.01.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу за відсутності представника позивача, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подала. З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Суд установив, що 31.10.2023 [PERSON] підписала заяву № 1013289731 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якої, підписанням цієї заяви Клієнт беззастережно підтверджує та приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги. На підставі заяви №1013289731 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 31.10.2023 [PERSON] просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: кредит у сумі 11 278,14 грн на рефінансування (погашення заборгованості - 11 278,14 грн), на строк 24 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,6% та зі сплатою відсотків 0,01% річних. Як убачається із графіку платежів, схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами), платіжні періоди з 30.11.2023 по 30.09.2025, сума платежу щомісяця 650,42 грн, останній платіж 31.10.2025 650,30 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 180,45 грн щомісяця. 31.10.2023 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, яким встановлено основні умови кредитування: тип кредиту - кредит 11278,14 гривень, строк кредитування 24 місяців, мета отримання кредиту - погашення заборгованості, спосіб надання кредиту - безготівковий перерахунок, процентна ставка 0,01% річних, тип процентної ставки фіксована, щомісячна комісія - 1,6% та порядок повернення кредиту щомісячно ануїтетними платежами згідно графіку платежів. Позивач на підтвердження укладення кредитного договору № 1013289731 від 31.10.2023 з відповідачем, а саме видачі банком коштів по договору, надав платіжну інструкцію від 31.10.2023, згідно якої АТ «ПУМБ» надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 11278,14грн. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується також випискою по особовому рахунку [PERSON] , відкритому на її ім`я за період з 31.01.2024 по 17.08.2025, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача. В подальшому 31.01.2024 [PERSON] підписала заяву № 1014312707 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якої, підписанням цієї заяви Клієнт беззастережно підтверджує та приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги. На підставі заяви №1014312707 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 31.01.2024 [PERSON] просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: кредит у сумі : 71 219,93 грн на рефінансування (погашення заборгованості - : 71 219,93 грн), на строк 48 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,6% та зі сплатою відсотків 0,01% річних. Як убачається із графіку платежів, схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами), платіжні періоди з 29.02.2024 по 31.12.2027, сума платежу щомісяця 2623,57грн, останній платіж 31.01.2028 2623,40 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1139,52 грн щомісяця. 31.01.2024 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, яким встановлено основні умови кредитування: тип кредиту - кредит 71 219,93 гривень, строк кредитування 48 місяців, мета отримання кредиту - погашення заборгованості, спосіб надання кредиту - безготівковий перерахунок, процентна ставка 0,01% річних, тип процентної ставки фіксована, щомісячна комісія - 1,6% та порядок повернення кредиту щомісячно ануїтетними платежами згідно графіку платежів. Позивач на підтвердження укладення кредитного договору № 1014312707 від 31.01.2024 з відповідачем, а саме видачі банком коштів по договору, надав платіжну інструкцію від 31.01.2024, згідно якої АТ «ПУМБ» надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 71219,93 грн. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується також випискою по особовому рахунку [PERSON] , відкритому на її ім`я за період з 31.01.2024 по 17.08.2025, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, позивач направив на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення) за вих. № KHO-44.2.1/1945 від 20.08.2025 року, в якому вимагав виконати зобов`язання перед АТ «ПУМБ», а саме погасити заборгованість в загальному розмірі 73 786,58 грн. (з розрахунку: 4 868,32 грн. + 68 918,26 грн.), протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа. Однак добровільно заборгованість відповідачем погашена не була. Розмір заборгованості відповідача позивач підтверджує розрахунком заборгованості за кредитними договорами, яка складає: - заборгованість за кредитним договором № 1013289731 від 31.10.2023 у розмірі 4 868,32 грн., з яких: 3 680,8 грн. заборгованість за кредитом; 0,06 грн. заборгованість за процентами; 1 187,46 грн. заборгованість за комісією; - заборгованість за кредитним договором № 1014312707 від 31.01.2024 у розмірі 68 918,26 грн., з яких: 55 718,94 грн. заборгованість за кредитом; 3,10 грн. заборгованість за процентами; 13 196,22 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). З огляду на ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що фактично отримані та використані кошти відповідно до умов договорів у добровільному порядку [PERSON] не повернула, розмір заборгованості не спростувала, а позивач належними доказами підтвердив наявність у відповідача заборгованості за кредитними договорами, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Щодо стягнення комісії за договорами № 1013289731 від 31.10.2023 та № 1014312707 від 31.01.2024, суд критично оцінює доводи позивача про те, що умови договору про сплату комісії за обслуговування кредитної лінії були узгоджені відповідачем, тому є законними, а відповідна вимога позивача правомірною. Так, в пункті 5.7.3 Розділу ІІ Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві на приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми Споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договорів позивач нарахував заборгованість за комісією за договором № 1013289731 від 31.10.2023 у розмірі 1 187,46 грн та за договором № 1014312707 від 31.01.2024 у розмірі 13 196,22 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність постанова Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. Такі ж висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21, від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20, від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21. Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, зауважив, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи викладене, умова договору від 31.10.2023 року № 1013289731 та від 31.01.2024 року № 1014312707 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов у частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією в сумі 1 187,46 грн грн. за договором від 31.10.2023 року № 1013289731 та в сумі 13 196,22 грн за договором від 31.01.2024 року № 1014312707 задоволенню не підлягає. З огляду на наведене, позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовом у даній справі сплатив 2422,40 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.11.2025. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1 950,19 грн (59402,90х2422,40/73786,58), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial