Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором №1510-2924 від 10 лютого 2025 року в сумі 37012,80 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом позовної заяви. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 10 лютого 2025 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1510-2924, відповідно до якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 8000 грн. на строк 365 календарних днів. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку, встановленого в кредитному договорі. Станом на 19 січня 2026 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору та які просить до стягнення, складають 37012,80 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 8000 грн., заборгованості за нарахованими процентам - 25012,80 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України - 4000 грн.. З огляду на вказані обставини, з метою відновлення порушених прав позивача, просять стягнути з відповідачки зазначену вище заборгованість та судові витрати у розмірі 2 662,40 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засіданн не з`явилася, до суду подала заяву про визнання позову, просила справу розглянути без її участі. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 10 лютого 2025 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1510-2924, відповідно до якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 8000 грн. на строк 365 календарних днів. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку, встановленого в кредитному договорі. Станом на 19 січня 2026 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору та які просить до стягнення, складають 37012,80 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 8000 грн., заборгованості за нарахованими процентам - 25012,80 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України - 4000 грн.. З огляду на вказані обставини, з метою відновлення порушених прав позивача, просять стягнути з відповідачки зазначену вище заборгованість та судові витрати у розмірі 2 662,40 гривень. Відповідно до п. 3.1., Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 4.1.-4.2. Договору, загальний розмір кредиту (сума кредиту) становить 8000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту - 10.02.2025 року. Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1., на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних реквізитів електронного платіжного засобу. При наданні кредитодавцем в кредит додаткових грошових коштів на підставі додаткової угоди, ініціювання безготівкового переказу грошової суми здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами відповідної додаткової угоди та надіслання її примірника (оригіналу) позичальнику у вигляді електронного документа (п. 4.6.). Відповідно до п. 4.7., 4.9.- 4.10. Договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за його видачу. Тип процентної ставки фіксована. Базовий період складає 17 календарних днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за стандартною процентною ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою 0,74 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку його дії або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Пунктом 4.11. Договору передбачена комісія за видачу кредиту, що становить 15,00 % від суми виданого кредиту. Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим договором кредиту у день його видачі. Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику становить 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 09.02.2026 року. Строк кредитування може бути продовжений за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до цього договору, згідно з якою після укладення додаткової угоди строк кредитування продовжується і складає з моменту укладення додаткової угоди до його закінчення 365 календарних днів. У такому випадку актуальний строк кредитування зазначається в останній укладеній сторонами додатковій угоді до цього договору, якою змінювався строк кредитування (п. 4.14.). До Договору додано також Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «MiniKasa», що затверджені наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 41-П від 05.03.2025 року; Додаток № 2 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1510-2924 від 10.02.2025 року продукту «MiniKasa» Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1510-2924 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики НБУ. Факт перерахування [PERSON] кредитних коштів в сумі 8000 грн., на картковий рахунок [NUMBER] , підтверджується Довідкою ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС про перерахування суми кредиту № 1510-2924 від 10.02.2025 року. За розрахунком позивача, станом на на 19 січня 2026 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору та які просить до стягнення, складають 37012,80 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 8000 грн., заборгованості за нарахованими процентам - 25012,80 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України - 4000 грн.. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За містом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення між сторонами зазначеного вище кредитного договору в електронній формі, який підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає доведеним факт укладення зазначеного кредитного договору між сторонами, а також те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання перед відповідачем, надавши кредит шляхом перерахування на її платіжні картки. Натомість, відповідачем не доведено факту належного виконання зобов`язань за договором, розрахунку позивача не спростовано та власного контррозрахунку не надано. Водночас, розглядаючи поставлену вимогу позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, у сумі 4000 грн., суд зазначає таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022 року) був запроваджений воєнний стан, який продовжено і на момент ухвалення цього рішення. За змістом ч. 2 ст. 4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі № 362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів. Тому, з урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки відсотків річних у порядку ст. 625 ЦК України в сумі 4000 грн. не підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку що позов належить задовольнити частково та необхідно стягнути з відповідачки кредитну заборгованість в загальному розмірі 33012,80 грн., без нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України відсотків. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 1 331 грн. 20 коп. з державного бюджету. Решта судового збору в сумі 1 331 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на корить позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved