Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

представник ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором №975165366 від 29.09.2024 в розмірі 13695 грн. В обґрунтування зазначив, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 29.09.2024 укладено договір кредитної лінії №975165366 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора, однак відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором, не повернув кредит та не сплатив проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду, утворилась заборгованість, яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Також, згідно з умовами договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем, на користь ТОВ «Таліон Плюс», відповідно ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», також «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступило права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» а відтак позивачем набуто право вимоги за вказаним кредитним договором до [PERSON] , яку і просить стягнути. Ухвалою суду від 05.02.2026 прийнято до провадження справу та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.139,140). У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №975165366 (а.с.25-36). Згідно п. 2.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 5500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п. 2.2 Договору, сума кредитного ліміту, вказана в п.2.1 Договору, є Загальною сумою кредиту за цим Договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Як вбачається з п. 2.3 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 5500 грн. 29.09.2024. Відповідно до п. 3.1 Договору, позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого траншу. Згідно з п. 4.10.7 Договору, позичальник ознайомившись у усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) укладення Договору шляхом направлення повідомлення Кредитодавцю, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови Договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідачем [PERSON] 29.09.2024 було підписано договір одноразовим ідентифікатором MVDW-4867, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.21). Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, вищезазначений договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідно до платіжного доручення від 29.09.2024 [PERSON] перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] кошти в сумі 5500 грн. (а.с.17). Факт отримання [PERSON] грошових коштів 29.09.2024 на суму 5500 грн. згідно договору №975165366 також підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.40). Відповідно до договору факторингу №MB-ТП/11 від 03.12.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за договором кредитної лінії №975165366 (а.с.41-43). Згідно витягу з реєстру прав вимоги від 03.12.2024 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло права вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №975165366 , заборгованість за тілом кредиту 5500 грн., по відсотках 3575 грн., 2750 грн. інші нарахування, загальна заборгованість 11825 грн. (а.с.45). Відповідно до договору факторингу №28/0525-01 від 28.05.2024 ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» право вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за договором кредитної лінії №975165366 (а.с.49-52). Передача права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» до [PERSON] за договором кредитної лінії №975165366 підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №1 від 28.05.2025 до договору факторингу №28/0525-01 від 28.05.2024, заборгованість за тілом кредиту 5500 грн., по відсотках 8195 грн., неустойка 2750 грн., загальна заборгованість 16445 грн. (а.с.47). Також відповідно до договору факторингу №16/07/25-Е від 16.07.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» право вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за договором кредитної лінії №975165366 (а.с.55-58). Передача права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] за договором кредитної лінії №975165366 підтверджується витягом з реєстру боржників №1 від 16.07.2025 до договору факторингу №16/07/25-Е від 16.07.2025, заборгованість за тілом кредиту 5500 грн., по відсотках 8195 грн., 2750 грн. - пеня, разом 16445 грн. (а.с.61). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» за договором факторингу №16/07/25-Е від 16.07.2025 набуло право вимоги до [PERSON] заборгованості за вищенаведеним договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Заборгованість [PERSON] підтверджується випискою з особового рахунку за договором кредитної лінії №975165366 від 29.09.2024 та розрахунком заборгованості, відповідно до якого за період з 16.07.2025 по 01.11.2025 складає у загальному розмірі 16445 грн., в тому числі: 5500 грн. заборгованість за сумою кредиту; 8195 грн. заборгованість за процентами, 2750 грн. заборгованість за штрафними санкціями (а.с.18-20). Щодо нарахування відсотків. Згідно п.7.1 Договору, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування 29.10.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. Відповідно до п.7.3 Договору, кінцева дата повернення (сплати) Кредиту 29.10.2029. Згідно п.11.1, Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Отже, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відсотки за кредитом нараховані згідно умов договору в межах строку кредиту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором кредитної №975165366 від 29.09.2024 в розмірі 13695 грн. є обґрунтованими та доведеними, а тому, підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем не заявлено вимоги щодо стягнення штрафів у розмірі 2750 грн. Щодо стягнення витрат позивача на правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Враховуючи наведене та визначені частиною ч. 4 ст. 137 ЦПК України критерії для здійснення розподілу судових витрат, безпосередньо пов`язаних з розглядом справи, беручи до уваги те, що справа не є складною, малозначною та розглядається в спрощеному позовному провадженні, є типовою, в якій сформована усталена судова практика, суд приходить до висновку, що розумним та справедливим у даному випадку буде стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Крім того, з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved