Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

02.02.2026 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява від представника ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.01.2022 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено Кредитний договір № 490625724 на суму 14 000,00 грн. в електронному вигляді з використанням електронного підпису. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав Відповідачу грошові кошти у сумі 14 000,00 грн. шляхом перерахування через банк. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 16 900,00 грн. 28.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 23.02.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 23/0224-01. 15.07.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір Факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитним договором № 490625724 від 24.01.2022 становить 20 416,28 грн., з яких: 16 900,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3516,28 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Крім того, просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. та 2662,40 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» докази. Витребувана інформація надійшла до суду 24.02.2026. Представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до в позові просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї. Поштове відправлення отримано відповідачем особисто 12.02.2026. Відповідач відзив на позов не подав. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 24.01.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 490625724 з використанням електронного підпису (одноразовий ідентифікатор MNV695AS). Відповідно до п. 1.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у у вигляді кредитної лінії у розмірі 16 900,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідно до п. 1.3. Договору, Кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 14 000,00 грн. одразу після укладення Договору, який має бути погашено до 14.02.2022. Згідно з п. 1.7. Договору Кредитна лінія надається строком на 21 день від дати отримання кредиту, а саме до 14.02.2022. За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 605,90 (шістсот п`ять цілих дев`ять десятих) процентів річних, що становить 1,66 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 614,82 (шістсот чотирнадцять цілих вісімдесят дві сотих) процентів річних, що становить 1,68 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. (п.п. 1.9., 1.9.1., 1.9.2.) Встановлено, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Відповідно до платіжного доручення № 844bbff2-4c93-4125-975e-fb5cc7f75a8b від 24.01.2022 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало відповідачу грошові кошти у сумі 14000,00 грн. Призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 490625724 від 24.01.2022, [PERSON] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до платіжного доручення № 5ba9848d-60d1-4e05-b4ac-03f5a5bea3bc від 26.01.2022 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало відповідачу грошові кошти у сумі 2900,00 грн. Призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 490625724 від 24.01.2022, [PERSON] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] . На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано інформацію від 13.02.2026, відповідно до якої на ім`я [PERSON] , Банком емітовано картку № [NUMBER] . Також надано виписку по рахунку за період з 24.01.2022-29.01.2022 та 26.01.2022-31.01.2022, з якої вбачається зарахування грошових коштів 24.01.2022 року в сумі 14 000,00 грн. та 26.01.2022 в сумі 2900,00 грн., а також активне користування зарахованими кредитними коштами. 28.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 23.02.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 23/0224-01. 15.07.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір Факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заборгованість відповідача за кредитним договором № 490625724 від 24.01.2022 становить 19655,78 грн., яка складається з наступного: 16 900,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2755,78 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість відповідача за кредитним договором № 490625724 від 24.01.2022 становить 20 416,28 грн., яка складається з наступного: 16 900,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3516,28 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно виписки з особового рахунку (за період з 15.07.2025-26.12.2025) ТОВ «ФК «ЕЙС» станом на 26.12.2025, заборгованість відповідача за кредитним договором № 490625724 від 24.01.2022 становить 20 416,28 грн., яка складається з наступного: 16 900,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3516,28 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, суд зазначає наступне. Відповідно до умов цього договору відповідач мав повернути отримані в кредит кошти (16 900,00 грн.), сплатити проценти за користування кредитом в строк до 14.02.2022. У постанові від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, позивачем відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 490625724 від 24.01.2022 за період з 15.07.2025-16.12.2025 не нараховано відсоткі за користування кредитом. Проте, як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відповідачу нараховувались відсотки з 24.01.2022 по 05.05.2022 (на загальну суму 12 860,71 грн.). Позивачем було здійснено оплату в рахунок погашення заборгованості на загальну суму 10 105,00 грн. На момент відступлення права вимоги заборгованість відповідача за відсотками становила 2755,78 грн. (12860,78 грн. 10 105,00 грн.). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» наявного в матеріалах справи, товариство продовжило нарахування відсотків з 06.05.2022 по 23.02.2024. Таким чином заборгованість за відсотками становить 3516,28 грн. (2755,78 грн. + 760,50 грн.). Суд, маючи сумніви у правильності розрахунку, наданому позивачем, вважає за необхідне самостійно визначити дійсний розмір заборгованості відповідно до умов кредитного договору. Оскільки за умовами договору нарахування відсотків за користування кредитом мало здійснюватися виключно в період з 24.01.2022 до 14.02.2022, виходячи із розміру кредиту 16 900,00 грн., процентної ставки 1,66%, строку дії договору 21 днів, заборгованість за відсотками має становити 5795,06 грн. Таким чином загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 22 695,06 грн., яка складається з наступного: 16900,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5795,06 грн. заборгованість за відсотками. Надані позивачем розрахунки заборгованості свідчить про те, що в рахунок сплати відсотків відповідачем всього сплачено 10 105,00 грн., а отже заборгованість за даним критерієм відсутня взагалі і, фактично, наявна переплата в розмірі 4909,94 грн. (10 105,00 грн. 5795,06 грн.). Враховуючи сплату відповідачем грошових коштів у розмірі 4909,94 грн., які позивачем віднесено на погашення щомісячних відсотків після строку кредитування, суд приходить до переконання про необхідність зарахування цієї суми на погашення тіла кредиту. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490625724 від 24.01.2022 підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути заборгованість у розмірі 11 990,06 грн. (заборгованість за тілом кредиту) із розрахунку: 16900-4909,94. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1563,57 грн., виходячи з розрахунку: 11 990,06 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 2662, 40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 20 416,28 грн. (розмір заявлених позовних вимог), що є пропорційно розміру заявлених позовних вимог. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Згідно частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-1 від 20.08.2025; додаткову угоду № 25770985780 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-1 від 20.08.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги) № 20/08/25-1 від 20.08.2025, з переліком наданих правових та юридичних послуг на суму 7000,00 грн. Відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Від відповідача не надходило клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. На підставі статті 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4110,96 грн.

Outcome: partial