Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Представник позивача АТ «Перший український міжнародний банк» Супрун Є.В. звернулась до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у сумі 35 065,37 грн та стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. Обґрунтування позовних вимог. В обгрунтування позовних вимог представник позивача Супрун Є.В. зазначає, що Між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] 15.03.2017 на підставі кредитного договору № 200792486201 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 7 500 грн, який пізніше було збільшено до 22 100 грн. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 03.06.2025 складає 35 065,37 грн, з яких: 22 081,77 грн заборгованість за кредитом; 12 983,6 грн заборгованість за процентами. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2025, цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя /а.с.17/. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.01.2026, цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Жидачівського районного суду Львівської області /а.с.26-27. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 28.01.2026 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків./а.с.57-59/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 03.02.2026 справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 19.02.2026 /а.с.69-71/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.02.2026 у зв`язку з першою неявкою відповідачки справу розглядом відкладено на 11.03.2026 /а.с.78/. Розгляд справи по суті відбувся 11.03.2026 без участі сторін. Представник позивача, АТ «ПУМБ», будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася. Згідно відповіді щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Судом скеровувались виклики у судові засідання на зазначену адресу, однак конверти поверталися до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання. Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11.03.2026, є дата складення повного тексту судового рішення 13.03.2026. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Анкети Клієнта Солдатенко І.В. надала АТ «Пумб» всю необхідну інформацію для укладення кредитного договору, яку підписала власноруч 15.03.2017 /а.с.38/. 15.03.2017 [PERSON] звернулася в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №200792486201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб /а.с.38/Відповідно до заяви №200792486201 від 15.03.2017 [PERSON] прийняла публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, та просить відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку № [NUMBER] , згідно якої їй було встановлено кредитний ліміт 7 500 грн. [PERSON] шляхом підписання Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погоджується та приймає в повному обсязі Публічнум пропозицію ПАТ «ПУМБ». Дану Заяву підписано [PERSON] власноруч 15.03.2017 /а.с.38/. В подальшому розмір кредитного ліміту по кредитному договору №200792486201 від 15.03.2017, змінювався, а саме 15.01.2019 збільшення кредитного ліміту 12 500,00 грн., 21.05.2019 збільшення кредитного ліміту 15 500,00 грн., 21.11.2019 збільшення кредитного ліміту 18 500,00 грн., 10.07.2020 збільшення кредитного ліміту 20 800,00 грн., 27.02.2022 зменшення кредитного ліміту 20 323,00 грн., 03.03.2022 збільшення кредитного ліміту 20 800,00 грн., 26.05.2023 збільшення кредитного ліміту 22 100,00 грн. /а.с.43/. До договору про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №200792486201 від 15.03.2017 позивачем також долучено Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 01.10.2016), які містяться в матеріалах справи /а.с.39-41/, у яких зокрема передбачено порядок та умови надання кредиту, з умовами яких [PERSON] ознайомилася, про що свідчить її розпис на вищевказаному договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №200792486201 від 15.03.2017. Як видно із розрахунку заборгованості за кредитним договором №200792486201 від 15.03.2017, заборгованість [PERSON] станом на 03.06.2025 становить 35 065.37 грн, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 22 081,77 грн; заборгованість за відсотками в розмірі становить 12 983,6 грн,, окрім того [PERSON] здійснювала часткові погашення кредитної заборгованості, що свідчить про визнання останньою зобов`язань за кредитним договором /а.с.43-45/. З виписки по рахунку [PERSON] за період з 15.03.2017 по 03.06.2025 прослідковується, що відповідачці було надано кредитні кошти, остання користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а також часткового погашала кредитну заборгованість, що свідчить про визнання останньою факту укладення договору кредиту між нею та «Перший Український Міжнародний Банк», а також те, що їй були відомі умови кредитування /а.с.45-48/. АТ «Перший Український Міжнародний Банк» скерував рекомендованим листом письмову вимогу (повідомлення) [PERSON] про погашення заборгованостей та просив виконати зобов`язання протягом тридцяти днів з дня отримання листа /а.с.42/. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (АТ «ПУМБ») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору на спеціальних умовах. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідачка даного обов`язку не виконала. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, виписку за договором за період з 15.03.2017 по 03.06.2025, в яких відображено всі операції щодо отримання та використання відповідачкою кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, вичерпну інформацію про наявність заборгованості. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Всупереч вищенаведеному, відповідачкою не надано заперечень щодо ознайомлення з умовами кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, а також не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка не виконала взятих на себе за кредитним договором №200792486201 від 15.03.2017 зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у розмірі 35 065.37 грн, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 22 081,77 грн; заборгованість за відсотками в розмірі становить 12 983,6 грн, окрім того [PERSON] здійснювала часткові погашення кредитної заборгованості, що свідчить про визнання останньою зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі статей 207, 526, 549, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved