Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

У вересні 2025 року Орган опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської областізвернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив суд з урахуванням уточнених позовних вимог позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , передавши дитину під опікування органу опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради для подальшого їх влаштування до сімейних форм виховання, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.Сім`я [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Кетриснанівської сільської ради, як така, де дитина опинилися у складних життєвих обставинах. Причина взяття на облік - ухилення матері від виконання батьківських обов`язків.Мати дитини має низький батьківський потенціал, не володіє елементарними знаннями та навичками особистої гігієни та догляду за новонародженою дитиною, потребує постійного стороннього контролю.Під час вагітності громадянки [PERSON] та після народження нею дитини служба у справах дітей Кетрисанівської сільської ради спільно з працівниками комунальної установи «Кетрисанівський сільський центр соціальних служб» Кетрисанівської сільської ради, старостою Олексіївськогостаростинського округу, фельдшером та інспектором ювенальної превенції Бобринецького відділення поліції № 3, систематично здійснювали обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , в ході яких з матір`ю проводилися профілактичні, роз`яснювальні бесіди щодо належного утримання, виховання дитини, догляду за донькою, створення санітарно-гігієнічних умов в помешканні. Проте, на рекомендації соціальних працівників мати не реагувала, не займалася вихованням доньки, умови проживання не покращувала, спосіб життя [PERSON] не змінювала. Новонароджену дівчинку [PERSON] часто залишала з бабусею, котра має шкідливі звички.Після повернення з пологового будинку відповідачка не звернулася до компетентних органів з метою реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження для дівчинки, не звернулася до педіатра з метою укладення декларації для дитини, не звернулася з метою отримання державної соціальної допомоги при народженні дитини, що може свідчити про порушення прав дитини та ухилення від виконання батьківського обов`язку. Всі необхідні документи та декларування з лікарем для дитини були оформленні за ініціативи служби у справах дітей та сприяння центру соціальних служб сільської ради, де родина [PERSON] перебуває під супроводом.Вказують, що за рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради, клопотанням служби у справах дітей та направленням комунальної установи «Кетрисанівський сільський центр соціальних служб» Кетрисанівської сільської ради з 27 липня 2025 року громадянка [PERSON] разом з донькою була направлена до комунального закладу «Кіровоградський обласний соціальний центр матері та дитини» Кіровоградської обласної ради для надання психологічних, соціально- педагогічних, правових, соціально-медичних послуг по догляду та утриманню дитини. [PERSON] знехтувала можливістю оволодіти знаннями та навичками догляду за донькою, та із власної ініціативи та за своєю заявою 13 серпня поточного року покинула заклад разом з донькою. За період перебування в Центрі матері та дитини, лікарі закладу виявили певні захворювання у дитини, матері було надано роз`яснення та рекомендації щодо стану здоров`я дівчинки, але після приїзду додому відповідачка не звернулася за допомогою лікарів, що також може свідчити про ухилення від виконання батьківських обов`язків. За період перебування вдома, при неналежній гігієні дитини, у дівчинки стався абсцес на руці після вакцинації, матір з донькою було доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний фтизіопульмонологічний медичний центр Кіровоградської обласної ради», з метою кваліфікованого огляду дівчинки. Всі ці обставини можуть нести загрозу здоров`ю та життю дитини. За результатами розгляду даного питання та з метою збереження життя та здоров`я дівчинки ООП надано висновок та прийнято рішення про доцільність відібрання доньки у матері, та доцільність позбавлення її батьківських прав, на цій підставі звернулися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської областівід 29вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача органу опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Безпалко М.М. в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, який просила задовольнити в повному обсязі вказуючи, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не реагує належно на зауваження й на шлях виправлення не стає, ніде не працює, власного житла не має, до дитини ставиться байдуже не дбає про їх здоров`я та розвиток, залишає саму вдома на тривалий час, що становить загрозу її здоров`ю та життю, тому є підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі та вказала, що любить свою дитину, мамою стала вперше, наразі виправилася на краще та створила належні умови для проживання дитини у будинку матері, тому просила надати їй шанс на виправлення та не позбавляти її батьківських прав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Кіровоградської обласної ради в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника, при цьому заявлені вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.179 - 180). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бобринецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 24.06.2025 року, актовий запис 68 (а.с.9). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України №00051968391 від 24.06.2025 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , при цьому, запис про батька здійснено відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.10). З акта №34 оцінки потреб сім`ї/особи від 16.06.2025 року та висновку оцінки потреб сім`ї за період з 16.06.2025 по 20.06.2025 рік відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що сім`я [PERSON] потребує надання соціальних послуг та соціального супровіду (а.с.17-22). 23 червня 2025 року між директором КУ «Кетрисанівський СЦСС» [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання соціальних послуг №117 (а.с.23-25). Крім того, на підставі зазначеного договору затверджено індивідуальний план соціального супроводу сім`ї/особи (а.с. 26-27). Відповідно до листа директора КУ «Кетрисанівський СЦСС» Щербаченко Л.О. від 30.06.2025 року за №01-30/19 оскільки родина [PERSON] потребує соціальної підтримки, то з 23 червня 2025 року надано послугу соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Розроблено індивідуальний план соціального супроводу сім`ї, встановлено основні цілі соціального супроводу, спрямовані на подолання СЖО, розвиток базових навичок догляду за дитиною, створення безпечних умов проживання для дитини, забезпечення доступу до державних соціальних виплат (при народженні дитини, допомога одинокій матері), поліпшення навичок планування сімейного бюджету. 24 червня 2025 року була надання допомога про оформленні свідоцтва про народження дитини та вирішується питання з отримання ІПН для новонародженої дитини для подальшого укладення декларації із лікарем. З [PERSON] проводиться соціально-профілактична робота, спрямована на запобігання сімейному неблагополуччю. Зокрема надається психологічна консультативна допомога щодо розв`язання побутово-психологічних та виховних питань (а.с.29). Рішенням засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради від 10.07.2025 року за №34 зобов`язано [PERSON] здійснювати належний догляд за новонародженою дитиною та виконувати всі рекомендації соціальних працівників (а.с.14). Начальник служби у справах дітей Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 24.07.2025 року за №2.5.1-19/137 подала клопотання до КУ «Кетрисанівський СЦСС», де просила направити [PERSON] разом з новонародженою дитиною [PERSON] , [INFO] , до комунального закладу «Кіровоградський обласний соціальний центр матері та дитини», з метою надання їй психологічний, соціально-педагогічних, правових, соціально-економічних, соціально-медичних, соціально побутових та інформаційних послуг для оволодіння навичками зі створення належних умов для забезпечення норманом життєдіяльності, навичок самостійного життя матері з дитиною та виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.15). Згідно з направленням №1 до Кіровоградського обласного соціального центру матері та дитини, [PERSON] разом із дитиною [PERSON] , прибула до соціального центру матері та дитини 28 липня 2025 року (а.с.16). З листа КЗ «Кіровоградський обласний соціальний центр матері та дитини» Кіровоградської обласної ради від 14.08.2025 року за №01-16/86 вбачається, що на підставі заяви від 13.08.2025 року [PERSON] вибула із центру разом з дитиною проживати за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). З актів обстеження умов проживання з доданими фотознімками, у тому числі від 16.06.2025 року, 07.07.2025 року, 13.08.2025 року, 15.08.2025 року, від 03.02.2026 та актів відвідування сім`ї/особи №33 від 01.07.2025 року, №39 від 13.08.2025 року та №40 від 15.08.2025 року, за місцем проживання відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що умови проживання в будинку відповідачки незадовільні. В будинку брудно, речі розкидані, присутній неприємний запах, умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Продукти харчування в обмеженій кількості. Немовля в занедбаному стані, в брудних речах. Для дитини не створено належних умов, для її виховання та розвитку (а.с.45-51) (а.с.161, 112-119). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Бобринецька лікарня» від 21.08.2025 року дитина [PERSON] , [INFO] , здорова (а.с.31). Згідно характеристики, виданої старостою Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19.08.2025 року за №176-10130, [PERSON] проживає на території с.Олексіївка, Кропивницького району, Кіровоградської області разом з матір`ю [PERSON] , 1970 р.н. У 2024 році закінчила Бобринецьку школу-інтернат. [INFO] народила доньку [PERSON] . За час проживання на території села Олексіївка зарекомендувала себе з пасивної сторони. Не приймає зовсім ніякої участі в життєдіяльності села, має негативні відзиви від односельців. Веде асоціальний спосіб життя, неохайна, до праці не приучена. Не здійснює належний догляд за новонародженою дитиною (а.с.11). Відповідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.08.2025 року за №54-10/35 відповідачка [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] - донька та [PERSON] , [INFO] - мати (а.с.12). Згідно довідки, виданої старостою Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.08.2025 року за №55-10/34, [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] та власного будинку та майна на території села немає (а.с.13). Рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради від 19.08.2025 року за №39 вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.30). Рішенням виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №236 від 26.08.2025 року відібрано дитину [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] (а.с.32). Відповідно рішення виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №237 від 26.08.2025 року «Про відібрання дитини», виконавчий комітет вирішив зарахувати дитину [PERSON] , [INFO] строком на 6 місяців до КНП «Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Кіровоградської обласної ради дитину, яка залишилася без батьківського піклування (а.с.33). Відповідно до Висновоку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради,затвердженого Рішенням виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №238 від 26.08.2025 року, визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на її тримання (а.с.34-37). З акта про відвідування дитини батьками та рідними КНП «Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Кіровоградської обласної ради від 08.12.2025 року №16, вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , виховується з 27.08.2025 року у даному закладі та перебуває на повному державному забезпечені. За час перебування дитини у закладі, дівчинку відвідувала двічі (22.09.2025 та 23.10.2025) мати [PERSON] , разом з бабусею та дядьком. Під час візиту до доньки приносила дитячу воду у пляшці, шампунь, іграшку та одяг (а.с.110-111). Аналогічні обставини також підтверджується актами про відвідування дитини батьками та рідними КНП «Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Кіровоградської обласної ради від 19.01.2026 року за №2 та від 19.02.2026 року №3 (а.с.147 зворот, а.с.170 зворот). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що сім`я [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, де діти опинилися у складних життєвих обставинах. Зі слів свідка, інформацію про народження відповідачкою дитини служба отримала від старости села, після чого працівниками служби було розпочато відвідування сім`ї з метою обстеження умов проживання. Під час обстеження житлового приміщення встановлено, що умови проживання є незадовільними, у будинку брудно, наявні ознаки антисанітарії. Опалення у будинку пічне, однак перебуває у неналежному технічному стані. Свідок зазначила, що [PERSON] проживає разом із матір`ю. Мати відповідачки вживає спиртні напої, проте вона не бачила жодного разу відповідачку в стані сп`яніння. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона є старостою с. Олексіївки та знає сім`ю [PERSON] десь з 2000 року, де діти опинилися у складних життєвих обставинах. Свідок зазначила, що в даній родині постійно спостерігаються неналежні умови проживання, у будинку брудно, наявна антисанітарія, мати відповідачки часто вживає спиртні напої, проте вона ніколи не бачила відповідачку нетверезою. Зі слів свідка, після того, як їй стало відомо про вагітність [PERSON] , вона повідомила про це соціальні служби. Також свідок повідомила, що відповідачка власного житла не має та проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини відсутній. Під час обстеження умов проживання у будинку було виявлено бруд, повну антисанітарію, а також розбиті вікна. За словами свідка, у відповідачки відсутні належні навички догляду за дитиною, вона має складний характер, може ізолюватися в кімнаті та тривалий час не виходити з неї. Аналогічні показання в судовому засіданні надажа свідок [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , показала, що вона працює фельдшером та під час проведення первинного патронажу після народження дитини [PERSON] виявила неналежний догляд за новонародженою. Крім того, у сім`ї були відсутні належні умови для догляду за дитиною та не було бутильованої води та необхідного запасу дитячого харчування (суміші), у житловому приміщенні антисанітарія, дитячий одяг брудний. На зауваження відповідачка реагувала агресивно. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 164 ЦПК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частин четвертої - шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За положеннями статті 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, § 58, ЄСПЛ , від 07 грудня 2006 року). Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19 зазначив, що звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька (матері) як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Верховний Суд неодноразово наголошував, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Зокрема, вказаний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, на які посилається заявник у касаційній скарзі. У рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу, а в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доказами такі виключні обставини, які б свідчили про умисне небажання матері дитини виправити свою поведінку та покращити ставлення до дитини, та навпаки відповідачка в судовому засідання пояснила, що любить дитину та цікавиться іі станом здоров`я та вихованням поки та перебуває у центрі реабілітації, де вона її відвідує, також вона налаштована створини всі належні та необхідні умови для проживання та виховання дитини, тому суд, виходячи з найвищих інтересів дитини, не вбачає підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. При цьому, суд також бере до уваги, що відповідачка є матір`ю вперше, має молодий вік, не володіє достатніми знаннями та навичками щодо належного виховання дитини. Проте, враховуючи вище встановлені обставини, які свідчать про те, що залишення дитини у матері становить небезпеку для її життя та здоров`я, суд, вважає за необхідне ухвалити рішення про відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] та передати дитину Органу опіки та піклування, службі у справах дітей Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, без позбавлення батьківських прав з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови - по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Судом з інформації служби у справах дітей Кетриманівської сільської ради встановлено, що відповідачкою не створюються належні санітарні та гігієнічні умови в помешканні, що шкодить здоров`ю дитини та становлять небезпеку для її проживання в цім помешканні . Отже випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатньо наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) та у постановах Верховного Суду № 308/12188/18 від 03 травня 2022 року та №369/8018/23 (провадження №61-7530св24) від 13.08.2025 року. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що під час розгляду справи працівники Служби у справах дітей Кетрисанівської сільської ради неодноразово здійснювали обстеження умов проживання відповідачки [PERSON] , за результатами яких встановлено не просто відсутність належних житлово-побутових умов, а небезпечний для дитини антисанітарний стан у приміщенні та випадки залишення дитини без нагляду матері що також є загрозливим безпеці та здоров`ю дитини. Суд також враховує, що Орган опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради у разі невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків та невиправлення її поведінки має право повторно звернутися до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, однак у випадках, встановлених законом, має право вийти за їх межі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод чи інтересів осіб. З урахуванням положень статті 170 СК України, яка передбачає можливість відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, суд дійшов висновку про можливість застосування такого заходу навіть за відсутності відповідної позовної вимоги, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та якнайкращих інтересів дитини. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для відібрання дитини від матері, без позбавлення батьківських прав, оскільки це відповідає найкращим інтересам дитини. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] на користь дитини [PERSON] аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку доходу. Але, суд вважає за необхідне задовольнити ці вимоги частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на особовий рахунок дитини, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 вересня 2025, з огляду на наступне. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено ст.182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.2 та ч.3 ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. За змістом частини 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідачка є особою працездатного віку, законодавчо на неї покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власної дитини, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне, врахувавши вимоги ст.182 СК України стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на особовий рахунок дитини, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 вересня 2025 року. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць, в силу ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збірв сумі1211,20 грн.

Outcome: partial