Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Шацької селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на [ADDRESS] . Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.10.1978 Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області. До складу спадщини після його смерті, в тому числі увійшов вказаний житловий будинок, який був збудований ним за життя та належав йому. Набуття права власності на той час регулювалося положеннями ЦК УРСР 1963; Законом України "Про власність"; Законом України №533-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" від 07.12.1990; Законом України "Про державний нотаріат"від 25.12.1974; постановою Ради Міністрів Української РСР №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР" від 11.03.1985; Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 № 112/5; Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 №5-24-26; Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966; Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5; Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 року №1/5; Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність; Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Згідно зі змістом вказаних нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на [ADDRESS] . За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не склав. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були дружина спадкодавця [PERSON] та його син (батько позивача) [PERSON] . Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцями підтверджуються архівною довідкою Державного архіву Волинської області №224/0144, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шацьким райбюро ЗАГС. Спадкоємці вважаються такими, що в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном, так як на момент смерті проживали із спадкодавцем. Кожен з них успадкував частку 1/2 спірного житлового будинку. [PERSON] за життя не оформила своїх спадкових прав, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 07.06.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області. До складу спадщини після її смерті в тому числі увійшла частка 1/2 житлового будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка. За життя [PERSON] заповіт не склала, спадщину після її смерті в установленому законом порядку прийняв її син - батько позивача [PERSON] , як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкритття спадщини. [PERSON] за життя також не оформив своїх спадкових прав на нерухоме майно, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.12.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] та діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] та позивач [PERSON] . Дружина [PERSON] фактично не проживала зі спадкодавцем, ще у 90-х роках виїхала за кордон, жодних відомостей про неї немає. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.12.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.06.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області. Позивач [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька, оскільки в межах установленого законом строку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за законом, що прийняла спадщину, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом. Однак нотаріус не видав позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформив та не зареєстрував правовстановлюючі документи на вказане у позові нерухоме майно, що підтверджуються письмовою постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ковальчук Л.С. №38/02-14 від 01.07.2024. Право вланості на вказане нерухоме майно не зареєстровано, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №468858793. Тому позивач просить суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Сорокопуд М.О. в судове засідання не прибули, представник позивача подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника, у заяві вказано, що позивач та її представник позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач Шацька селищна рада свого представника в підготовче судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада заперечень до позову не має. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З гідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Суд установив, що батько позивача [PERSON] в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] за життя не оформив своїх спадкових прав на нерухоме майно, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.12.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області. Позивач [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки в межах установленого законом строку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоєммців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] не установлено, що підтверджується матеріалами спадкової справи №8/2011, заведеної приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волиснької області Ковальчук Л.С. після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, що прийняла спадщину, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом. Однак нотаріус не видав позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформив та не зареєстрував правовстановлюючі документи на вказане у позові нерухоме майно, що підтверджуються письмовою постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ковальчук Л.С. №38/02-14 від 01.07.2024. Право вланості на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на [ADDRESS] , ні за ким не зареєстровано, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №468858793. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, тому позов потрібно задовольнити та визнати право власності позивача [PERSON] на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на [ADDRESS] . На підставі статті 549 ЦК УРСР (в ред. 1963), статей 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved