Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

24 вересня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та між відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися та фактично припинені через різні погляди на сімейне життя, а спроби зберегти сім?ю не принесли позитивного результату, у зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов та розірвати шлюб. (а.с. 2-3) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с. 14-15) Правом подання до суду відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2025 року клопотання відповідача [PERSON] задоволено частково, надано сторонам у справі за позовом строк для примирення тривалістю 3 (три) місяці, провадження у даній справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. (а.с. 31-32) 23 лютого 2026 року ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області провадження по справі поновлено, призначено судове засідання. (а.с. 33) 18 березня 2026 року судом отримано клопотання, в якому представник відповідача [PERSON] адвокат Охріменко В.Б. просить суд зупинити провадження у справі у зв`язку з перебуванням відповідача на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] . (а.с. 38-39) 19 березня 2026 року судом отримано заяву, відповідно до якої представник позивача [PERSON] адвокат Деречина О.В. просить суд відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача, судове засідання провести без її участі та участі позивача, позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки примиритись сторонам не вдалося. (а.с.40) Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 09 жовтня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис № 252, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 7) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8) Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім?ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги наданий судом термін для примирення сторін, під час якого сторони не досягли примирення, суд вважає, що наполягання позивача на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім?ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставинах справи суд вважає, що сім?я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому, суд доходить до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу між сторонами. Окрім того, з наданого представником відповідача клопотання про зупинення розгляду справи на час проходження військової служби суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, оскільки відповідач забезпечує реалізацію своїх процесуальних прав і за клопотанням відповідача та його представника судом надавався час на примирення сторін, який не дав результату. Відтак, відсутні об`єктивні підстави для відтермінування розгляду. Такий підхід є правозастосовчим компромісом між формальним змістом норми статті 251 ЦПК України та конституційними принципами доступу до правосуддя, розумності строків розгляду справ і заборони зловживання процесуальними правами. Хоча стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок суду зупинити провадження у разі перебування сторони у складі ЗСУ, судова практика (зокрема й позиція Верховного Суду) вказує: факт надання представницької допомоги, особливо адвокатом, який здійснює активні процесуальні дії, є підставою для висновку про відсутність перешкод для реалізації права на захист (постанова ВС від 13 березня 2025 року у справі №557/1226/23). В той же час, суд зауважує, що стаття 8 Європейської конвенції про захист прав людини гарантує кожному право на повагу до приватного і сімейного життя. Якщо особа не бажає залишатися у шлюбі, а її примушують до цього шляхом затягування судового процесу - це є неприйнятним втручанням у сферу приватної автономії. Те саме випливає й зі статті 51 Конституції України, а також статті 56 Сімейного кодексу України констатуючи те, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примус до збереження шлюбу є прямим порушенням цієї норми. Згідно з ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved