Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. У листопаді 2025 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 червня 2025 року між Товариством з обмеженою «Іннова Нова» та відповідачем - [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 8520270625, відповідно до якого позивач зобов`язується надати відповідачу позику на суму у розмірі: 6000 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок відповідача, з використанням реквізитів платіжної картки, вказаної відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути позивачу у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п. 2.6.1., п. 2.6.2. та п. 2.6.3. цього Договору, його додатків. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою одноразового ідентифікатора № 8520270625, направленого на номер телефону відповідача [NUMBER] . Сторонами було погоджено основні умови договору, а саме надано споживчий кредит строком на 360 днів, з стандартною процентною ставкою 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, з ставкою 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії або до фактичного повернення всієї суми кредиту (п. 2.5., п.2.6.1.). Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав, в той час як Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6000,00грн. Таким чином, просять стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла перед позивачем за договором позики № 8520270625 від 13.06.2025р., яка складає 28140,00 грн.: заборгованість за тілом кредиту 6000 грн.; заборгованість за процентами - 9240 грн.; пеня за порушення зобов`язань 12000 грн.; комісія за надання кредиту 900 грн., а також судові витрати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Хотинського районного суду від 20 січня 2026 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача ТОВ «Іннова Нова» у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду із відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] у розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, та заяви сторін, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 13 червня 2025 року між ТОВ «Іннова фінанс» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у кредит № 8520270625, та підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора: 5442 (а.с.17-28). Відповідачу для підписання договору № 8520270625 в електронній формі було направлено одноразовий ідентифікатор «5442» на мобільний номер [NUMBER] (а.с.45). Згідно п.2.2. Договору Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.2.3. Договору сума кредиту складає 6000 грн. Пунктом 2.5. Договору встановлено строк кредиту - 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 27 днів, останній платіж з періодом внесення 9 днів. Згідно п. 2.6.1. стандартна процентна ставка в день застосовується в межах строку кредиту та становить: 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0.87% за кожен день користування кредитом , яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії цього договору або до фактичного повернення всієї суми кредиту. Згідно п.2.7. Договору комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту. Згідно п.2.8. Договору метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби. Згідно п. 2.9. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 2.9.1. За стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3390.61% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 27096,00грн. (п. 2.10.1.) Денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 0,98%, - 21096грн. (п.2.11.3). Відповідно до п.3.1. кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Згідно п. 6.4. Договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або комісії за надання кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в договорі (або окремо надану позичальником товариству) та/або шляхом смс-повідомлення на номер телефону позичальника зазначений в договорі або в його особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб, передбачений цим пунктом договору на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому договорі. Додатком №1 до договору про надання грошових коштів у кредит № 8520270625 від 13.06.2025 року встановлений графік платежів за договором про надання грошових коштів у кредит (а.с. зв. 28, 29). З анкети клієнта, що є витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://finsfera.ua// вбачається, що позичальником є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживаючий за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий 19.09.2014 року, орган, що видав: Хотинський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області. Також зазначено електронну адресу позичальника, номер телефону, номер банківської картки для перерахунку коштів (а.с. 11). 16.05.2023 між ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» та ТОВ «Іннова Фінанс» укладено договір про надання послуг з приймання та переказу платежів №160523/1 від 16.05.2023 року (а.с. 12-16). Згідно листа ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 17701 від 13.11.2025р. про надання інформації, 13.06.2025 року проведено успішну операцію з переказу на карту № [NUMBER] суми 6000грн., на ім`я [PERSON] , транзакція № 1622705897 (а.с.32). Відповідно до паспорту споживчого кредиту вбачається, що ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" надало кредит [PERSON] в сумі 6000 гривень, строк кредитування 360 днів, процентна ставка стандартна: протягом 180 днів 1%, починаючи з 181 дня по 360 день дії договору 0.87%, загальні витрати за кредитом за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 21096,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 27096,00 грн. (а.с.33-35). Згідно листа-відповіді АТ Комерційний банк «ПриватБанк» від 14.01.2026р. № 20.1.0.0.0/7 260112/76358-БТ, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 13.06.2025 року було здійснено зарахування коштів на суму 6000 грн. Платник CASH2CARD A2C EASYCASH, Visa Direct. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №8520270625 заборгованість [PERSON] станом на 14.11.2025 року становить 28140,00 грн., з яких: 6000,00 грн. тіло кредиту; 9240,00 грн. розмір заборгованості за процентами; пеня за порушення зобов`язань 12000,00 грн.; комісія за надання кредиту 900,00 грн. (а.с. 46, 47). Разом з тим суду не надано доказів своєчасного виконання відповідачем взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань. Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Розрахунок заборгованості та виписки по рахунку підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними доказами. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом, 13.06.2025 року між ТОВ «Іннова фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8520270625, в електронній формі, шляхом підписання такого за допомогою одноразового ідентифікатора. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже судом встановлено, що вказаний договір № 8520270625 було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 5442. Зазначені обставини відповідачем не спростовані. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах(у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором надання грошових коштів у кредит № 8520270625 від 13.06.2025 року станом на 14.11.2025 становить 28140,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 6000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі - 9240,00 грн. за період з 13.06.2025р. по 14.11.2025р., пені за порушення зобов`язань 12000,00 грн.; комісії за видачу кредиту 900,00 грн. Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про повне погашення заборгованості у добровільному порядку. Матеріали справи не містять доказів щодо звернення відповідача із позовом про визнання недійсним договору про надання кредиту. Крім того, здійснивши перевірку розрахунку заборгованості, судом встановлено, що такий не суперечить умовам кредитного договору та Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитом (основним боргом) в розмірі 6000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 9240,00 грн. є обґрунтованими. Щодо вимоги позивача про стягнення комісії за надання кредиту Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Комісія за надання кредиту передбачена як умовами кредитного договору (п.2.7. договору), так і графіком платежів, які були підписані відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії. Отже, як вбачається з умов даного кредитного договору встановлення комісії за надання кредиту є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Іннова Фінанс» передбачено, що за надання кредиту товариство нараховує клієнту комісію у розмірі, який зазначено у кредитному договорі. Комісія нараховується одноразово при наданні кредиту, в дату його надання і не є платою за додаткові послуги товариства або окремою платою за надання (переказ) коштів клієнту (п.п. 5.8., 5.9.). Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність нарахування комісії пов`язаної з наданням кредиту на суму 900.00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги позивача про стягнення пені за кредитним договором. Відповідно до положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69). Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене та те, що пеня за договором позики нарахована за період з 11.07.2025 р. по 14.11.2025р. (на дату підготовки позовної заяви), тобто під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З урахуванням вище зазначеного, заборгованість за пенею за кредитним договором нарахована позивачем у розмірі 12000,00 грн. стягненню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позові вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму - грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9240,00 грн. - проценти за період з 13.06.2025 р. по 14.11.2025р., 900,00 грн. комісія за надання кредиту, в частині вимог щодо стягнення пені в сумі 12000,00 грн. відмовити. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (57,35%). При розподілі судових витрат по оплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено всього на суму 28140,00 грн., а задоволено 16140,00 грн., тобто на 57,35 % (16140,00 грн. х 100 % / 28140,00 грн. = 57,35 % ). Отже, позовні вимоги задоволені на 57,35%, - 2422,40 грн. (ставка судового збору, що підлягала сплаті за подання позову, з врахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8) х 57,35 % = 1389,25 грн. судового збору за розгляд справи в суді, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial