Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до судуз позовом до Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, в якому просить визнати за ним право власностіна 1/2 частину житлового будинку (загальною площею 64,1 кв. м. з них житлової площі 22,3 кв. м., рік забудови 1961) з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] . Головою домогосподарства даного житлового будинку є матір позивача, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується витягом з погосподарської книги виданого Староборовицьким старостинським округом Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області № 60 від 16.01.2026 року, згідно записів погосподарської книги № 3 за 1991-1995 роки. Згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцями за законом померлої [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] . Частки кожного з них є рівними відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України тобто по . З метою оформлення спадщини після смерті матері, позивач звернувся до державного нотаріуса Щорської державної нотаріальної контори Васильченко Т.П. з наміром отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну йому частку у праві власності на житловий будинок по [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Державним нотаріусом Щорської державної нотаріальної контори Щорського района Чернігівської області 13.11.2008 року була відкрита спадкова справа № 45814069 (номер у нотаріуса 479), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 17244206 від 13.11.2008 року. Нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] не змогла у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на будинок. В з`язку з чим 08.01.2026 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 13/02-31 та запропоновано звернутися до суду. Правовстановлюючих документів на житловий будинок позивач не зміг надати в зв`язку з їх відсутністю, оскільки за життя [PERSON] не зареєструвала належним чином право власності на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ТК Чернігівського обласного БТІ» № 442 від 24.12.2025 року. Позивач у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позові просив справу розглянути без його участі. Понесені судові витрати просив не стягувати з відповідача. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та визнав позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з позицій Верховного Суду, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, враховуючи вищенаведене, вважає за можливе обмежитися у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також набуває право власності у порядку спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, а позивач у своєму позові просив судові витрати залишити за ними тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved