Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

11.02.2026 до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову вказано, що 18.05.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 531314-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 18.05.2025 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 531314-КС-001 про надання кредиту. 18.05.2025 року відповідач прийняв пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 531314-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачеві через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7491, на номер телефону [NUMBER] , котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 18.05.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 531314-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 8000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 8000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість за Договором № 531314-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 20610 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 7840 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів по відстоках відповідно до ст.625 ЦКУ - 4000 грн; суми прострочених платежів за комісією - 770 грн. За таких обставин представник позивача звернувся до суду та просив: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 531314-КС-001 про надання кредиту від 18.05.2025 року, що становить 20610 грн, а також судові витрати. Ухвалою суду від 10.02.2026 у даній справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 09.03.2026. 18.02.2026 надійшла заява від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про визнання позову,у якій повідомили, що [PERSON] на даний час проходить військову службу, а тому має пільги на підставі п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». До даної заяви додали довідку, яка підтверджує перебування [PERSON] на військовій службі, витяг із наказу від 26.09.2025 р № 279 та військовий квиток. 19.02.2026 від представника позивача надішли додаткові пояснення у справі,у яких вказано, що сторона відповідача не надала суду жодних належних, достовірних та достатніх доказів того, що справді саме відповідач по справі перебував на військовій службі саме протягом строку дії кредитного договору, а саме з 18.05.2025 по 07.09.2025, що було б правовою підставою для застосування норми ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 20.02.2026 до суду надійшло клопотання представника відповідача про звільнення від доказування обставин (застосування преюдиції), у якому просив визнати преюдиційним факт проходження [PERSON] військової служби, встановлений рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.12.2025 року у справі №682/3171/25. 25.02.2026 від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі в яких представник позивача наполягає на стягненні тіла кредиту та комісії за надання кредиту. 12.03.2026 учасники до суду не з`явились. Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Відповідач [PERSON] , та його представник, будучи належним чином повідомленими, до суду не з`явилися. У поданій до суду заяві представник відповідача просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 18.05.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 531314-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с. 20-29). Відповідно до п. 2.1 Договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 8000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з умовами Договору, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 % процент за кожен день користування Кредитом. Строк дії договору - до 07.09.2025 року. Відповідно до п. 2.5 Договору, Комісія за надання кредиту (надалі - Комісія): 1600 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Відповідно до п.2.9.Договору - орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 16270,47 грн.; п.2.11. - орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9750,52 %; п.2.13. - дата видачі кредиту: 18.05.2025; п.2.14. - дата повернення кредиту: 07.09.2025. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 18.05.2025 направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 531314-КС-001 про надання кредиту (а.с. 30-31). 18.05.2025 [PERSON] прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 531314-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с. 42,43-52). Кредитний договір №531314-КС-001 було підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора UA-7491 (а.с.43-52). ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 8000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , яка Позичальником була вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті (а.с. 54,55). За клопотанням позивача, судом було витребувано інформацію у АТ «ПУМБ». З відповіді АТ «ПУМБ» видно, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] . А також видно, що 18.05.2025 на картку було зарахування в сумі 8000 грн. Згідно розрахунку, за відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 20610 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 7840 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів по відстоках відповідно до ст.625 ЦКУ - 4000 грн; суми прострочених платежів за комісією -770 грн. (а.с. 12-14,15). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, судом враховується наступне. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину (позиція Верховного Суду у постанові № 524/5556/19 від 12.01.2021, у постанові №127/33824/19 від 07.10.2020). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З наданої позивачем візуальної послідовності дій клієнта вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач порушує договір та своєчасно не виконує його умови, в результаті чого має заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом - 8000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 7840 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів по відстоках відповідно до ст.625 ЦКУ - 4000 грн; суми прострочених платежів за комісією - 770 грн. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ в сумі 4000 грн та за комісією в сумі 770 грн., суд звертає увагу на таке. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки відсотки відповідно до ст.625 ЦК України та комісія, яку слід віднести до інших платежів, за кредитним договором № 531314-КС-001 нараховані за період дії воєнного стану, тому позов в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісію в сумі 770 грн., та заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ в сумі 4000 грн задоволенню не підлягають. Щодо нарахування процентів, суд зазначає наступне. Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014 року) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] на даний час проходить військову службу, що підтверджується довідкою форми 5, виданої тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини [NUMBER] , про те, що солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] . Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі № 502/1438/18. Твердження представника позивача, що сторона відповідача не надала суду жодних належних, достовірних та достатніх доказів того, що справді саме відповідач по справі перебував на військовій службі саме протягом строку дії кредитного договору, а саме з 18.05.2025 по 07.09.2025, що було б правовою підставою для застосування норми ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд вважає необгрунтованим, оскільки відповідач на період укладення та дії кредитного договору був військовослужбовцем, який був призваний 12.04.2023 в Збройні Сили України у військову частину [NUMBER] , та на даний час проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , про що свідчить копія військового квитка серії [NUMBER] (а.с. 110-112). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, у розмірі 1033 грн. 54 коп. (оскільки, задоволенню підлягає лише частина позовних вимог, а саме з заявленої ціни позову в сумі 20610 грн.. задоволено лише 8000 грн., що становить 38,82% від заявленої суми, судовий збір пораховано наступним чином: 2662,40=100%; 100%-38,82%=61,18%; 2662,40-61,18%=1033 грн. 54 коп.). На підставі викладеного та

Outcome: partial