Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить визнати за позивачем право власності на будинок [ADDRESS] , в порядку набувальної давності. Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] . Разом з [PERSON] проживав її внук [PERSON] , який помер [INFO] . З 2006р. позивач проживає у будинку [ADDRESS] . Таким чином, позивач понад 19 років відкрито володіє вказаним будинком, проводить ремонтні роботи, обслуговує будинок та сплачує комунальні послуги. Ухвалою суду від 17.12.2025р. відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 29.01.2026р. витребувано докази в ОКП ''Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації'' та Кам`янецькій державній нотаріальній конторі. Цією ж ухвалою продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на тридцять днів. Ухвалою суду від 19.02.2026р. підготовче провадження у справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином. У заяві від 17.03.2026р. представник позивача Патрашко І.А. просить суд розглянути справу без її участі, без участі позивача та виклику свідків, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином. У клопотанні від 22.12.2025р. представник відповідача [PERSON] просить суд розглянути справу без його участі, не заперечує щодо позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне. 02.11.1966р. за [PERSON] зареєстровано право особистої власності на домоволодіння по [ADDRESS] , що відповідно до копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 02.11.1966р. [INFO] померла [PERSON] , що відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 24.10.2001р. З копії довідки Новгородківської селищної ради №11 від 09.04.2024р. слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . На момент її смерті за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 18.01.2003р. З копії довідки Новгородківської селищної ради №12 від 09.04.2024р. слідує, що [PERSON] , який помер [INFO] , до своєї смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . На момент його смерті за вказаною адресою ніхто окрім нього не був зареєстрований. З листа завідувача Кам`янецької державної нотаріальної контори від 17.02.2026р. слідує, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та відмовою від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , до нотаріальної контори не зверталися, спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались. З 18.11.2006р. позивач зареєстрована у будинку по [ADDRESS] , що відповідно до копії витягу №03-05/2475 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. 29.05.2007р. позивач підписала договір про надання послуг з газопостачання за адресою [ADDRESS] . 16.04.2024р. позивач приєдналася до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою [ADDRESS] . З 2019р. позивач споживає електроенергію та оплачує спожиту електричну енергію по [ADDRESS] , що відповідно до копії листа ТОВ ''Кіровоградська обласна ЕК'' від 26.05.2025р. та копії листа ПАТ ''Кіровоградобленерго'' від 27.05.2025р. 19.06.2025р. на замовлення позивача фізичною особою підприємцем [PERSON] складено звіт про незалежну оцінку майна по [ADDRESS] . З листа ОКП ''Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації'' від 13.02.2026р. слідує, що станом на 01.01.2013р. право власності за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 02.11.1966р. зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнішній строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є його власником. Судом встановлено, що власником спірного будинку була померла [PERSON] . Позивач користується спірним майном та знає хто був його власником. На момент вселення у будинок позивач достовірно не могла бути обізнана про наявність або відсутність спадкоємців [PERSON] на зазначений житловий будинок. Відповідно, позивач не могла бути впевненою у тому, що на це майно не претендують інші особи. Отже, у цьому випадку виключається добросовісність позивача при заволодінні спірним житловим будинком. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.07.2025р. по справі № 487/3403/24 провадження № 61-2345св25. Сам лише факт користування спірним будинком не дає підстав для задоволення позовних вимог про набуття права власності на нього на підставі ст.344 ЦК України. Доводи позивача щодо належного користування майном, проведення ремонтів, а також оплати спожитих комунальних послуг, не підтверджують підстав для застосування правил ст.344 ЦК України, оскільки сам лише факт проживання позивача у спірному будинку, утримання його в належному стані та здійснення оплати за житлово-комунальні послуги не є підставою для виникнення у неї права власності за набувальною давністю. Враховуючи викладене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 968,96 грн необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed