Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» в особі директора Ткаченко Марії звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства заборгованість за кредитним договором в розмірі 45 842,01 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн., посилаючись на те, що відповідач належним чином свої зобов`язання за зазначеними договорами не виконує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.09.2018 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] був укладений договір № 94781984000 (26205965952116), відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору. Граничний строк кредитування 23.09.2020 р. включно. Процентна ставка становить 55,00 % на рік. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором. 19.02.2021 року було укладено договір № 200 відповідно до якого АТ "УКРСИББАНК" відступило на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 94781984000 (26205965952116). 22.02.2021 року було укладено договір № 04/22/02/2021/1 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 94781984000 (26205965952116). 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 94781984000 (26205965952116). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача, який взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості за договором у сумі 45842,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 33000,98 гривень, заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 12831,03 гривень, заборгованість за комісіями 10 грн.. Станом на день звернення до суду строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 14 січня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вирішено питання щодо витребування доказів. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відзив на позов відповідачем не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно з договором № 94781984000 від 23.09.2018 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено домовленість про надання кредиту в сумі 6117,00 грн. строком до 23.09.2020р. Процентна ставка становить 55,00 % на рік. Згідно з паспортом споживчого кредиту сума ліміт кредиту 6117,00 грн., строк 17 днів, загальні витрати за кредитом 152,93 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 6269,93 грн.. Згідно з Договором факторингу № 200 від 19.02.2021р. між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», у відповідності до умов якого, АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» приймає належні АТ «Укрсиббанк» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 200 від 19.02.2021р., ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуло права грошової вимоги до Відповідача [PERSON] . Згідно з Договором факторингу № 04/22/02/2021/1 від 22.02.2021р. між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» досягнуто домовленість, до умов якої ТОВ «Вердикт Капітал» передає відступає ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з реєстру боржників ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до Відповідача [PERSON] . Згідно з Договором факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» досягнуто домовленість, до умов якої ТОВ «Вердикт Капітал» передає відступає ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з реєстру боржників ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до Відповідача [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] має перед ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором № 94781984000 (26205965952116) від 23.09.2018р. в сумі 45842,01 грн., з яких: 33000,98 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 12831,03 грн. - сума заборгованості по відсоткам; 10 грн. заборгованість за комісіями. Згідно з відповіді на запит від 10.02.2026 р. № 31-4-01/1890-БТ, наданої АТ «Укрсиббанк», банк надав документальне підтвердження щодо надання (видачі) кредитних коштів за договором № 0094781984000 від 23.09.2018р., укладеним між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у вигляді виписки за Кредитним договором № 94781984000 за період з 23.09.2018р. по (вкл.) 23.01.2020р.; копії меморіального ордера № 0618485212 від 24.09.2018р.; виписки по поточному рахунку [NUMBER] , у т.ч. в частині операцій використання кредитних коштів з рахунку згідно умов вищевказаного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Також у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договорів відступлення недійсними, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цих договорів. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд уважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит підлягає задоволенню повністю. За викладених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Також, відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновки щодо ступеня деталізації опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, у цій постанові зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе тільки на підставі клопотання іншої сторони в разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом і часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано до суду заявку на надання юридичної допомоги №3257 від 03.11.2025р.; витяг з акту №16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025р.; договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024р.. Сума витрат на правову допомогу складає 16000 грн., з яких: 4000 грн. (надання усної консультації з вивченням документів); 12000 грн. (складення позовної заяви). Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 2 ст.137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З огляду на викладене, витрати понесені позивачем на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved