Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу за договором позики №3732293 в розмірі 32800 гривень, з яких 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800 гривень сума заборгованості за відсотками, згідно з договором, що укладений 26.02.2021 між ТОВ «Авентус» та [PERSON] 30.11.2023 між ТОВ «Авентус» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30112023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус» вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №30112023 від 30.11.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32800 грн. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги на відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №3732293 від 26.02.2021 в розмірі 32800 гривень, з яких 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800 гривень сума заборгованості за відсотками, згідно з договором, яку просить стягнути з відповідача. Окрім цього, просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу за договором позики №3174404480/651513 в розмірі 12880,00 гривень, з яких 3200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9680,00 гривень сума заборгованості за відсотками, згідно з договором, що укладений 16.03.2021 між ТзОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] 16.02.2022 між ТзОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16022022, у відповідності до умов якого, ТзОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу від 16.02.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12880,00 грн. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги на відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №3174404480/651513 від 16.03.2021 в розмірі 12880,00 гривень, з яких 3200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 96800,00 гривень сума заборгованості за відсотками, згідно з договором, яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 20.03.2024 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення, згідно якого відповідач у задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. На обґрунтування своїх пояснень зазначає, що у Договорі №3732293 відсутнє будь-яке підтвердження факту зарахування коштів позичальнику, на виконання умов п.2.1 даного Договору, не надано розрахунок заборгованості, який був складений первісним кредитором ТзОВ «Авентус Україна» за вказаним вище Договором. Також не містять матеріали справи виписки руху коштів по рахунку відповідача, яка могла б бути належним та допустимим доказом на підтвердження обставин надання [PERSON] кредитних коштів на визначених Договором умовах, а також порушення позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів та процентів за користування ними та, як наслідок, виникнення заборгованості, яка підлягає до стягнення на користь кредитора. Натомість, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, складений після відступлення ТОВ «Авентус Україна» права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів. Також, у матеріалах справи наявна Індивідуальна частина договору № 3174404480/651513 про надання фінансового кредиту від 16.03.2021 між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] , який підписаний сторонами із застосуванням електронного підпису, проте, в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження факту зарахування коштів, не надано розрахунок заборгованості, який був складений первісним кредитором. Натомість, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 3174404480/651513 про надання фінансового кредиту від 16.03.2021, складений після відступлення ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», не містить відомостей про надання на виконання умов договору грошових коштів [PERSON] , їх отримання позичальником та неповернення у строки, визначені сторонами у договорі. Вважає, що існують підстави для прийняття судового рішення про відмову в позові у зв?язку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, відсутність порушеного права. Ухвалою суду від 10.06.2025 було витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: інформацію щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку відкритого у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», станом на 26.02.2021; інформацію щодо надходження на картковий рахунок № [NUMBER] , 16.03.2021 грошових коштів у розмірі 3200.00 грн. за кредитним договором №3174404480/651513; інформацію щодо надходження на картковий рахунок № [NUMBER] , 26.02.2021 грошових коштів у розмірі 10000.00 грн. за кредитним договором №3732293. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги заперечує та просить відмовити. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 16.03.2026, є дата складення повного судового рішення 24.03.2026. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 26.02.2021 між ТОВ «Авентус» та [PERSON] укладено Договір позики №3732293, що підписаний електронними підписами, в тому числі позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора А904586. Відповідно до положень договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів в день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики 10000,00 грн, строк позики 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90%. В графі реквізити сторін вказана інформація - прізвище, ім`я по батькові клієнта [PERSON] , її РНОКПП, реквізити паспорта, адреса, номер мобільного телефону, адреса електронної пошти, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором А904586. Також, 16.03.2021 між ТзОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №3174404480/651513, що підписаний електронними підписами, в тому числі позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора R80324. Відповідно до положень договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів в день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики 3200,00 грн, строк позики 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50%. В графі реквізити сторін вказана інформація - прізвище, ім`я по батькові клієнта [PERSON] , її РНОКПП, реквізити паспорта, адреса, номер мобільного телефону, адреса електронної пошти, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором R80324. Підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає Закону України «Про електронну комерцію». З таких доказів, які суд вважає належними та допустимими, суд доходить висновку про укладення між сторонами кредитного договору, умови такого. З листа АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 27.06.2025, з додатком, що наданий на виконання вимог ухвали суду від 10.06.2025 вбачається, що банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , з долученої виписки про рух коштів на рахунку вбачається наступна трансакція на зарахування коштів: дата платежу 26.02.2021, сума 10000,00 грн, інформація про платника відсутня;дата платежу 16.03.2021, сума 3200,00 грн, інформація про платника: Переказ коштів. Коментар: Viplata zaima EUROGROSHI. He підлягає оподаткуванню. ID платежу 1592945146; Даний доказ, який суд вважає належним та допустимим, підтверджує перерахування суми позики на виконання умов договору. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 30.11.2023 між ТОВ «Авентус» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30112023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус» вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №30112023 від 30.11.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32800 грн. 16.02.2022 між ТзОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16022022, у відповідності до умов якого, ТзОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу від 16.02.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12880,00 грн. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за кредитними договорами. Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦК України,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України, згідно з якою, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді ( статті 205, 207 Кодексу ). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»,електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України. Представник позивача вказує, що [PERSON] зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитними договорами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3732293 від 26.02.2021 в розмірі 32800 гривень, з яких 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800 гривень сума заборгованості за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3174404480/651513 від 16.02.2021 в розмірі 12880,00 гривень, з яких 3200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9680,00 гривень сума заборгованості за відсотками Суд критично ставиться до доводів відповідача, зазначених у відзиві, оскільки останньою не подано суду доказів, на спростування факту переказу коштів на виконання договорів №3732293 від 26.02.2021 та №3174404480/651513 від 16.03.2021 року на картковий рахунок відповідача зазначеного в договорі, довідок, виписок, чи інших доказів, які б спростовували доводи позивача про укладення договору та перерахунок коштів на виконання умов договору. Згідно зі ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. З огляду на наведене суд доходить висновку, що відповідачем порушуються умови укладених договорів по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотками за користування кредитом, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Разом з тим, суд не може в повній мірі погодитись із нарахованими відповідачці проценти за договорами №3732293 від 26.02.2021 та №3174404480/651513 від 16.03.2021 року Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Встановлено, що відповідно до умов договору позики №3732293 від 26.02.2021 року, ТОВ «Авентус» надало [PERSON] позику в розмірі 10000 грн., строком на 30днів, з фіксованою базовою процентною ставкою в розмірі 1,9% в день. Додаткових договорів щодо продовження строку дії договору №3732293 від 26.02.2021 року між сторонами не укладалось. Отже, розраховуючи проценти, які підлягають стягненню з відповідачки за вказаним договором позики, суд виходить із того, що проценти нараховуються в розмірі 1,9% від суми позики (10000 грн.)за 30 днів позики, тому загальний розмір процентів становить 15700 грн. Отже, оскільки договором позики №3732293 від 26.02.2021 року визначений строк позики, який становить 30 днів, тому лише протягом цього строку позикодавець мав право нараховувати відповідачці [PERSON] передбачені цим договором проценти, відтак, заборгованість за процентами, яку слід стягнути з відповідачки, становить 15700 грн. (за період з 26.02.2021 року по 26.03.2021 року). Також, встановлено, що відповідно до умов договору позики №3174404480/651513 від 16.03.2021 року, ТзОВ «КУ «Європейська кредитна група» надало [PERSON] позику в розмірі 3200 грн., строком на 30днів, з фіксованою базовою процентною ставкою в розмірі 2,5% в день. Додаткових договорів щодо продовження строку дії договору №3174404480/651513 від 16.03.2021 року між сторонами не укладалось. Отже, розраховуючи проценти, які підлягають стягненню з відповідачки за вказаним договором позики, суд виходить із того, що проценти нараховуються в розмірі 2,5% від суми позики (3200 грн.) за 30 днів позики, тому загальний розмір процентів становить 5600 грн. Отже, оскільки договором позики №3174404480/651513 від 16.03.2021 року визначений строк позики, який становить 30 днів, тому лише протягом цього строку позикодавець мав право нараховувати відповідачці [PERSON] передбачені цим договором проценти, відтак, заборгованість за процентами, яку слід стягнути з відповідачки, становить 5600 грн. (за період з 16.03.2021 року по 16.04.2021 року). Відтак, в іншій частині заборгованість стягненню з відповідача не підлягає. Згідно з ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Позов задоволено на 75,53%. З урахуванням вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача належить стягнути 2287,05 грн судового збору.

Outcome: partial