Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

22 липня 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з яким представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2021 року в сумі 61515,13 грн та судові витрати у справі по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Позов мотивовано тим, що monobank це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк з встановленим кредитним лімітом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. Зазначав, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/monobank.ua/terms. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг монобанк. Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки, при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. 05.09.2021 [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву до Договору про надання банківських послуг від 05.09.2021. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 57100,00 грн з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Станом на 28.06.2024 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.06.2024 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 11.05.2025 становить 61515,13 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту 61515,13 грн. 22 липня 2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Рижко Г.О. 16 жовтня 2025 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Погорілого Володимира Олександровича на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про надання банківських послуг, але Відповідач не мала можливість розпоряджатись кредитними коштами, оскільки згадані кошти не отримувала. 21.11.2023 р. о 18 год. 38 хв. з кредитної картки Відповідача «Монобанка» [NUMBER] рахунок: [NUMBER] здійснено зняття (списання) кредитних коштів абонентом [PERSON] на її карту [NUMBER] в сумі 28 083,69 грн. Після чого операція повторилася та 21.11.2023 р. о 18 год. 43 хв. з її Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.10.2025 3 кредитної картки Монобанка [NUMBER] рахунок: [NUMBER] здійснено зняття (списання) кредитних коштів абонентом [PERSON] на її карту [NUMBER] в сумі 22 770 грн. Потім, [PERSON] здійснила дзвінок на гарячу лінію банку та повідомила про несанкціоноване зняття коштів. Оператор, повідомив, що її картку буде заблоковано та порадив звернутись до правоохоронних органів. 22.11.2023 р. [PERSON] звернулась до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, про що були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування. Тобто, особисті дані своєї картки [PERSON] нікому не передавала, а також будь-яких інших дій або згоду на зняття коштів згоди не надавала. 27 жовтня 2026 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, згідно з якою остання просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що Щодо обставин, за яких відбулося списання з рахунку відповідача 21.11.2023 та відповідальності відповідача перед банком Станом на день підписання анкети-заяви (05.09.2021) були чинними Умови і правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank (Чинна редакція затверджена Протоколом Правління №32 від 18.08.2021 Набуває чинності з 20.08.2021), згідно з п.4.19 Розділу 1 яких на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватися із чинною редакцією Договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього. Згідно даних банківської системи: -пристрій «iphone 14 pro max» у додатку Монобанк зареєстровано за відповідачем з моменту підписання анкети-заяви, це означає що саме на цей пристрій встановлений додаток з якого відповідач користується банківськими послугами. -21.11.2023 18:25:37 зафіксовано вхід у додаток по пін-коду з пристрою iphone 14 pro max. -21.11.2023 18:36:55 зафіксовано дії у додатку з використанням біометричних даних з пристрою iphone 14 pro max Через дві хвилини, після дій у додатку з використанням біометричних даних з пристрою iphone 14 pro max, 21.11.2023 18:38:18 з картки відповідача здійснено грошовий переказ на суму 28 083.69 грн. та 21.11.2023 18:43:15 - на суму 22 770 грн., що підтверджується випискою про рух коштів доданої до позову. 21.11.2023 19:53:18 відповідач зв`язалася по телефону з представниками Банку та повідомила про нібито несанкціоновані списання з її карти, що сталися 21.11.2023 на суму 28 083.69 грн. та 22 770 грн. Під час цієї розмови карту було заблоковано. Станом на 21.11.2023 були чинними Умови і правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank (Чинна редакція затверджена Протоколом Правління №45 від 08.11.2023 Набуває чинності з 09.11.2023), згідно з розділом 1 «Терміни та визначення», аутентифікація - посвідчення правочинності звернення клієнта в Банк для здійснення банківських операцій або отримання інформації про рахунки клієнта в порядку, передбаченому Договором. Відповідно до п.2 додатку 9 Розділу 1 Умов, Аутентифікаційні дані - пароль Клієнта для авторизації в Електронному гаманці (включаючи, але не обмежуючись, біометричні дані Клієнта (відбитки пальців або розпізнавання обличчя), встановленому відповідно до Умов Сервіс-провайдера, ПІН-код, а також інші дані, що використовуються для доступу в Систему. За допомогою введення аутентифікаційних даних Клієнт підтверджує платіж. Таким чином, у банківській системі зафіксовано, що пристрій iPhone 14 Pro Max був зареєстрований за Відповідачем із моменту підписання анкети-заяви. Саме на цей пристрій встановлено мобільний додаток monobank, через який Відповідач користується банківськими послугами. Факт входу у додаток та підтвердження операцій з використанням персональних аутентифікаційних даних (ПІН-код та біометрія) свідчить, що доступ до додатку мала саме Відповідач зі свого телефону. Відповідно до п.4.2.9 Розділу 1 Умов, клієнт зобов`язується в разі втрати / крадіжки пристрою, з якого здійснюється авторизація в Мобільному застосунку та/або картки, негайно повідомити про це Банк через контактний центр. Однак, у невиконання вимог п.4.2.9. Відповідача не зверталася до банку з повідомленнями про втрату / крадіжку iPhone 14 Pro Max, що свідчить про те що даний пристрій був у її доступі. Сторонніх входів (з інших пристроїв) у додаток також не зафіксовано. Отже, вхід у додаток і підтвердження операцій здійснено з особистого пристрою Відповідача із використанням її біометричних даних та ПІНкоду. Тому, операції від 21.11.2023 є наслідком дій, підтверджених особистими аутентифікаційними даними Відповідача з її зареєстрованого пристрою. Відсутність повідомлення про втрату чи крадіжку пристрою доводить, що пристрій знаходився у володінні Відповідача під час операцій. Підстав для визнання спірних операцій несанкціонованими немає. Відповідно до п.8 розділу 1 Умов: 8.5. Банк не несе відповідальності за наслідки виконання доручень, виданих уповноваженими особами, і в тих випадках, коли з використанням передбачених банківськими правилами і Договором процедур Банк не міг встановити факт видачі розпорядження неуповноваженими особами. 8.10. Клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту заяви Клієнта, поданої до контактного центру Банку за допомогою каналів дистанційного обслуговування, про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. 8.11. Клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації. 8.15. Банк не несе відповідальності за операціі, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду. 8.16. Банк не несе відповідальність перед клієнтом за операціі, що здійснювались після передачі мобільного телефону, сім-карти третім особам. 8.17. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться Клієнтом та / або третіми особами з відома або без відома Клієнта при використанні мобільних додатків для здійснення фінансових операцій, в тому числі в разі якщо програмне забезпечення та / або мобільний пристрій Клієнта, з використанням яких здійснюється доступ до даних послуг, були схильні до модифікації, що порушує угоду користувача, укладену між клієнтом і виробником програмного забезпечення та / або мобільного пристрою, а також у разі якщо на мобільному пристрої, що використовується для підключення телефону клієнта до Мобільного застосунку був активований режим для розробників. Вищевказані правила свідчать про те, що Банк відповідає тільки за розпорядження, які можуть бути перевірені через встановлені процедури. Якщо доручення відбулося від уповноваженої особи тобто через її аутентифікаційні дані, Банк не відповідає за наслідки таких операцій. Фактично це означає, що Банк не може нести збитки, якщо операцію підтверджено законним способом (ПІН, біометрія, авторизаційний пристрій), навіть якщо клієнт стверджує, що не робив операцію, притому що операції відбувалися в даному випадку з смартфону відповідача. Крім того, всі операції, здійснені до моменту повідомлення Банку, вважаються відповідальністю клієнта. Тобто, навіть якщо транзакції несанкціоновані з точки зору клієнта, банк не відповідає, поки клієнт не звернеться до банку з метою блокування доступ (карта, рахунок, телефон, SIM). В даному випадку Відповідач заблокувала карту після здійснення транзакцій тому вона несе відповідальність за ці операції. Судова практика України з подібних ситуаціях не визнає банк відповідальним, якщо: операція пройшла ідентифікацію через OTP, PIN, тощо. клієнт сам передав дані третім особам. 24 листопада 2025 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 29 січня 2026 року. Ухвалою суду від 29 січня 2026 року частково задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів та витребувано від АТ «Універсал Банк» копію друкованої та аудіо телефонної розмови [PERSON] з оператором кол-центру АТ «Універсал банк» від 21.11.2023. Судовий розгляд у справі відкладено на 18 березня 2026 року. 13 лютого 2026 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про виконання ухвали суду про витребування доказів. 23 лютого 2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, згідно з якими просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. ЩОДО ОЦІНКИ НАДАНОЇ БАНКОМ СТЕНОГРАМИ: На виконання ухвали суду позивач надав аудіозапис та стенограму телефонної розмови від 21.11.2023 року. Зазначений доказ підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами та сам по собі не підтверджує здійснення відповідачем спірних операцій і не доводить добровільне використання кредитних коштів. Із змісту розмови вбачається, що відповідач повідомила банк про несанкціоноване списання коштів, заперечила здійснення операцій, звернулася з проханням заблокувати картку та діяла з метою запобігання подальшим втратам. Такі дії свідчать про добросовісну поведінку клієнта. СТЕНОГРАМА ПІДТВЕРДЖУЄ НЕГАЙНЕ ПОВІДОМЛЕННЯ БАНКУ. Відповідач звернулася до банку одразу після виявлення списання коштів, що узгоджується з її попередніми поясненнями та підтверджує належну поведінку користувача платіжного інструменту. СТЕНОГРАМА НЕ ДОВОДИТЬ АВТОРИЗАЦІЮ ОПЕРАЦІЙ ВІДПОВІДАЧЕМ. Наданий запис не містить підтвердження відповідачем здійснення платежів, введення нею PIN-коду чи використання біометричних даних та не встановлює особу, яка фактично ініціювала переказ коштів. УЗГОДЖЕНІСТЬ СТЕНОГРАМИ З ПОПЕРЕДНІМИ ПОЯСНЕННЯМИ. Зміст розмови узгоджується з раніше поданими поясненнями відповідача про те, що вона не здійснювала спірні операції, одразу повідомила банк про незаконне списання та не передавала платіжні дані третім особам. ПОЗИВАЧ НЕ ДОВІВ ВИНУ ВІДПОВІДАЧА. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування покладається на позивача. Для покладення відповідальності на клієнта банк повинен довести, що операції виконані саме відповідачем, що вона сприяла втраті платіжних даних та що банк дотримався вимог безпеки. Надані докази таких обставин не підтверджують. БАНКІВСЬКІ ДАНІ НЕ ІДЕНТИФІКУЮТЬ ОСОБУ, ЯКА ВИКОНАЛА ОПЕРАЦІЇ. Подані банком технічні витяги не встановлюють особу, яка фактично здійснила операції, не виключають можливості доступу третіх осіб та не доводять використання пристрою виключно відповідачем. ВІДСУТНІСТЬ ДОКАЗІВ СПРИЯННЯ ВІДПОВІДАЧА ВТРАТІ ДАНИХ. Позивачем не доведено передачу платіжних даних третім особам, недбале зберігання реквізитів або будь-які дії чи бездіяльність відповідача, що сприяли списанню коштів. 24 лютого 2026 року на адресу суду від представника позивача надійшли пояснення, згідно з якими остання просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Пояснення обґрунтовано наступним: З наданого аудіозапису вбачається, що відповідач звернулася до Банку вже після здійснення спірних транзакцій. У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/17744/21 вказано, що встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Разом із тим, зазначені аудіозаписи підтверджують, що мобільний телефон перебував під контролем відповідача. Це свідчить про наявність у відповідача доступу до мобільного пристрою (iPhone 14 Pro Max) та користування відповідачем мобільним додатком Банку за дві хвилини до здійснення спірних транзакцій. Механізм здійснення шахрайських операцій передбачає, що у разі вчинення переказів сторонніми особами вхід до мобільного додатку зазвичай відбувається зі сторонніх пристроїв. Банківська система фіксує кожен вхід з нового пристрою та надсилає клієнту відповідне повідомлення для підтвердження такого пристрою та також надсилає отп-пароль (одноразовий код) в смс-повідомлення на фінансовий номер клієнта, щоб останній ввів його в додатку для підтвердження своєї особи. Отже, доступ до мобільного додатку та здійснення операцій відбувалися під контролем відповідача, а спірні транзакції є законними та підтверджені її власними засобами автентифікації. Крім того, вина відповідача підтверджується іншими належними та допустимими доказами, а саме витягом № 2 з програмного комплексу Банку «OperatorDesk», з якого вбачається таке: 1) пристрій «iPhone 14 Pro Max» у мобільному додатку «Monobank» обліковується за відповідачем з 11.01.2023 року, тобто задовго до здійснення спірних списань. Отже, вказаний пристрій належить відповідачу та перебуває у її користуванні; 2) 21.11.2023 року о 18:25:37 зафіксовано вхід у мобільний додаток з пристрою «iPhone 14 Pro Max» із використанням PIN-коду; 3) 21.11.2023 року о 18:36:55 зафіксовано дії у мобільному додатку з використанням біометричних даних з пристрою «iPhone 14 Pro Max». А через дві хвилини після здійснення дій у додатку з використанням біометричних даних, а саме 21.11.2023 року о 18:38:18, з карткового рахунку відповідача було здійснено грошовий переказ на суму 28 083,69 грн, а також 21.11.2023 року о 18:43:15 переказ на суму 22 770 грн, що підтверджується випискою про рух коштів. Таким чином, факт входу до мобільного додатку та підтвердження операцій із використанням персональних засобів автентифікації (PIN-коду та біометричних даних) свідчить про те, що доступ до додатку мала саме відповідач зі свого мобільного пристрою, а отже спірні операції були здійснені з використанням її особистих аутентифікаційних даних. На момент виконання Банком ініційованих операцій за рахунком відповідача, Банк не отримував повідомлень про втрату смартфона, на якому був встановлений мобільний застосунок, про компрометацію особистого ключа або іншої інформації, яка б спричиняла у Банку сумнів в належності переказу. Оскільки ініціація операцій за рахунком відповідача була здійснена засобами та у спосіб, що повною мірою відповідав умовам Договору, у Банку не було підстав для відхилення ініційованих операцій за рахунком. 17 березня 2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, відповіді з Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні, розпочатому за зверненням [PERSON] 17 березня 2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, згідно з якими останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Додаткові пояснення мотивовано тим, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції ГУНП у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №120231111030005566 від 27.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Предметом розслідування є заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку. Особа або особи, які заволоділи коштами, на даний час не встановлені, досудове розслідування триває. Таким чином сам факт існування кримінального провадження підтверджує можливість вчинення протиправних дій третіми особами. Технічні журнали банку не встановлюють особу, яка здійснила транзакції Позивач посилається на журнали входу до мобільного додатку та використання засобів автентифікації. Однак такі дані лише підтверджують факт авторизації у системі, але не встановлюють фізичну особу, яка здійснила транзакції. Дані внутрішніх систем банку не є беззаперечним доказом вини клієнта Надані банком відомості: - не є експертним дослідженням; - не підтверджені незалежною технічною експертизою; - є внутрішніми документами самого позивача. Припущення позивача щодо механізму шахрайських операцій Посилання позивача на типові механізми шахрайства носять узагальнений характер та не підтверджують фактичні обставини цієї справи. Позивач не довів передачу відповідачем платіжних даних третім особам або інші дії, що могли сприяти списанню коштів. Після виявлення списання коштів відповідач звернулася до банку та повідомила про несанкціоновані операції, що підтверджує її добросовісну поведінку. 17 березня 2026 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про відкладання судового розгляду через необхідність прийняття участі у судовому розгляді іншої цивільної справи. 18 березня 2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача у якому останній просив суд відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про відкладення судового розгляду; відмовити в задоволенні позовних вимог; приєднати до матеріалів справи заяву [PERSON] , подану до органів поліції. Приймаючи до уваги те, що судовий розгляд у даній справі було відкладено в судовому засіданні 29 січня 2026 року, з визначенням наступної дати судового розгляду справи на 18 березня 2026 року на 11.00 год, що було в судовому засіданні погоджено з представником позивача, враховуючи те, що сторони обмінялися всіма можливими заявами по суті у даній справі, у яких висловили свою правову позицію щодо вирішення спору, з метою забезпечення розумних строків розгляду даної цивільної справи , суд вважає а можливе здійснювати судовий розгляд справи за наявними у ній доказами, за відсутності представників сторін. В судовому засіданні 18 березня 2026 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у заявах по суті. В судовому засіданні 18 березня 2026 року представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у заявах по суті. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 05.09.2021 між сторонами у справі укладено кредитний договір шляхом підписання [PERSON] заяви-анкети до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідно до п.п. 2.1. Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (далі Умов), банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи МаsterСагd, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Згідно з п.п. 2.3 Умов, договір, що укладається між банком та клієнтом містить елементи різних договорів. Відповідно до п. 2.4 Умов, укладаючи договір клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами договору. Пунктом 2.13 Умов визначено, що клієнт уклавши договір, гарантує наступне: він підтверджує достовірність, правдивість та точність наданої ним інформації/даних, яка відображена в заявах, анкетах та інших документах, що були підписані ним та/або надані до банку з метою отримання кредиту, укладення договору та він усвідомлює наслідки і свою відповідальність. Паспортом споживчого кредиту Чорної картки monobank передбачено тип кредиту як поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання. Сума ліміту кредиту становить від 0 до 500 000,00 грн, в залежності від суми, яка погоджена в заявці на кредит та відображена у мобільному додатку. Строк кредитування встановлено 25 років з правом автоматичного продовження. Базова процентна ставка 3,1% в місяць (37,2% річних). Загальні витрати за кредитом складають 36668,07 грн., виходячи з суми кредитного ліміту 100 000,00 грн., погашення якого відбулось впродовж 12 місяців. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 136 669,07 грн., виходячи з суми кредитного ліміту 100 000,00 грн., погашення якого відбулось впродовж 12 місяців. Реальна річна процентна ставка 44,26%. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, укладеного між АТ «Універсал Банк» та відповідачем станом на 11.05.2025 залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом складає 61515,13 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 61515,13 грн. Згідно виписки з банківського рахунку відповідача, 21.11.2023 о 18.38.18 з рахунку відповідача здійснено переказ грошових коштів в сумі 28083,69 грн, а цього ж дня з рахунку відповідача о 18.43.15 здійснено переказ грошових коштів в сумі 22770,00 грн. В подальшому руху грошових коштів на банківському рахунку відповідача не було, крім нарахування банком відсотків та за кредитом та відсотків за обслуговування картки. Станом на 20.11.2023 залишок на банківському рахунку відповідача складав -1578,78 грн. Згідно роздруківки розмови відповідача з оператором кол-центру АТ «Універсал Банк» від 21.11.2023 встановлено, що 21.11.2023 о 19.53.18 [PERSON] зателефонувала оператору АТ «Універсал Банк» та пояснила, що з її рахунку було здійснено два грошових перекази на картку особи з ім`ям [PERSON] в сумах відповідно 28,083,69 і 22770. При цьому, [PERSON] пояснила, що вона не здійснювала вказані грошові перекази і оператор банку рекомендував їй звернутися до органів поліції і повідомив про блокування рахунку. В свою чергу, [PERSON] пояснила, що телефон знаходиться біля неї в квартирі. Крім неї в квартирі є лише її малолітні діти і доступу до її телефону ніхто не має. Цього ж дня, [PERSON] о 20.58.24 повторно зателефонувала до оператора АТ «Універсал Банк» з приводу зняття грошових коштів, де останній повідомили про необхідність звернення до органів поліції. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових від 27.11.2023 за № 12023111030005566, 27.1.12023 [PERSON] звернулася до Білоцерківського районного управління Національної поліції Головного управління поліції в Київській області розслідувань щодо крадіжки з банківського рахунку грошових коштів в сумі 50853 грн, належних [PERSON] . За вказаним зверненням слідчим розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Із заявою про вчинення вказаного кримінального правопорушення [PERSON] звернулася 22.11.2023, про що свідчить відмітка про її отримання саме цією датою. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України у редакції, чинній на момент укладення кредитного договору, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У частині першій статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи. Згідно із пунктом 14.16 статті 14 Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення. Аналогічні норми містить Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення) у редакції, чинній на момент списання грошових коштів. Крім того, указаним Положенням передбачено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення. Відповідно до пунктів 6.3-6.8 Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач зобов`язаний негайно повідомити емітента або визначену ним юридичну особу про втрату спеціального платіжного засобу в порядку та формі, установлених договором. В іншому разі емітент не несе відповідальності за платіжні операції, ініційовані за допомогою цього спеціального платіжного засобу, до отримання такого повідомлення, якщо інше не встановлено договором. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу зобов`язаний ідентифікувати держателя і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього спеціального платіжного засобу. Порядок подання повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу та внесення спеціального платіжного засобу до стоп-списку і його вилучення з нього визначаються у внутрішньобанківських правилах банку, розроблених з урахуванням вимог цього Положення, правил платіжної системи, та обумовлюються в договорі. Емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 922/4091/19 вказано, що саме банк відповідає за безпеку здійснення електронних платежів. Несанкціоноване списання коштів поза волею клієнта, свідчить про несанкціоноване втручання в систему здійснення банківських платежів, яка належить банку, з боку третіх осіб. У постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц за позовом банка до клієнта про стягнення заборгованості вказано: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» (провадження № 61-16504св18). Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, від 28 травня 2025 року у справі № 757/14963/23-ц та інших. Указана судова практика Верховного Суду є сталою та сформованою. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності (див. постанову Верховного Суду від 21 лютого 2019 року у справі № 489/1649/17). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Приймаючи до уваги те, що відповідач після здійснення з його кредитного карткового рахунку 21.11.2023 двох грошових переказів на суму відповідно 28083,69 грн (о 18.38.18) та 22770,00 грн (о 18.43.15) цього ж дня (о 19.53.18) зателефонувала оператору кол-центру АТ «Універсал Банк» та повідомила про переказ грошових коштів без її відома сторонніми особами, після чого 22.11.2023 звернулася до органів Національної поліції із заявою про вчинення крадіжки грошових коштів з банківського рахунку, суд вважає, що відповідачем вчинено всі дії, передбачені законодавством, які в свою чергу, підтверджують заволодіння грошовими коштами відповідача, без її відмова сторонніми особами. Суд не погоджується із доводами представника позивача про те, що саме відповідач, використовуючи свій мобільний телефон, вчинив перекази вказаних грошових коштів, так як доказів цьому, стороною позивача не надано, як і не надано доказів того, що переказ вказаних грошових коштів було вчинено з відому відповідача чи за її помилки. Також судом встановлено відсутність доказів, які б свідчили про сприяння відповідачем втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. За таких обставин суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано позовні вимоги щодо стягнення з відповідача кредитної заборгованості за договором від 05.09.2021 в сумі 61515,13 грн, так як після двох переказів грошових коштів з рахунку відповідача, що мало місце 21.11.2023 та повідомлення [PERSON] про заволодіння вказаними грошовими коштами з її рахунку сторонніми особами, і блокування вказаного рахунку банком, банківська установа безпідставно продовжувала нараховувати відсотки за користування кредитними коштами та відсотки за обслуговування платинової картки. Разом з цим, згідно виписки з банківського рахунку відповідача, судом встановлено, що станом на 20.11.2023 за відповідачем рахувалася кредитна заборгованість в сумі 1578,78 грн. За таких обставин суд вважає за доцільне позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задовольнити частково та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 05.09.2021 в сумі 1578,78 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, підлягає до стягнення пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 77,82 грн, що становить 2,57 % від розміру задоволених судом позовних вимог.

Outcome: partial