Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Представник позивача - адвокат Білик Р.О., звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства. В обґрунтування позову вказує, що у липні 2022 позивач познайомився із [PERSON] . Певний період часу вони переписувались, зустрічались, між ними склалися романтичні стосунки. Через деякий час вони почали проживати разом, на той час [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час проживання разом у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком котрого є позивач. 09.10.2023 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 29.10.2024 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Золочівським ВДРАЦС у Золочівському районі Львівської області, актовий запис №180. Після одруження [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] ". Оскільки відповідач [PERSON] на момент народження дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , Золочівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у графі батько дитини вказано « [PERSON] ». З часу народження [PERSON] проживає за адресою реєстрації та фактичного проживання позивача в [ADDRESS] , проте не зареєстрований. [PERSON] з часу народження дитини займається вихованням сина, піклується про його стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, син називає його батьком. [PERSON] знаходиться на повному матеріальному утриманні [PERSON] . Позивач здійснює догляд за дитиною, виконує батьківські обов`язки, однак в юридичних документах відсутні його дані, як батька, що шкодить його інтересам та інтересам дитини. 15 вересня 2025 року [PERSON] було здійснено тест на батьківство, згідно якого біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] становить 99,999999%. Оскільки місце проживання та перебування [PERSON] невідоме, можливості внести зміни в актовий запис про народження дитини шляхом подання відповідних заяв є неможливим. Таким чином, [PERSON] змушений звернутись до суду з позовом про визнання батьківства. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Сторона позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовну заяву визнає, проти такої не заперечує. Представник третьої особи, Золочівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав клопотання про проведення засідання без участі представника, проти позову не заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Львів, що підтверджується Свідоцтвом про народження, яке видане Золочівським відділом ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серії [NUMBER] . Батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.10.2024 вбачається, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували такий 29.10.2024 у Золочівському відділі ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, після чого [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] ". Згідно довідки № 315 від 08.09.2025 виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області на ім`я [PERSON] , встановлено, що такий фактично зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 1315-5001860099 від 12.07.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, [PERSON] [INFO] фактично перебуває за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 1315-5002933023 від 30.08.2023 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, [PERSON] [INFO] фактично перебуває за адресою: [ADDRESS] . З висновку про біологічне батьківство № MGU2546 від 15 вересня 2025 року, наданого ТОВ "ГенКод Діагностик", ліцензія на діяльність з медичної практики: Наказ МОЗ України "Про ліцензування медичної практики" № 1887 від 31.10.2023, вбачається, що ймовірність батьківства передбачуваного батька - [PERSON] , [INFO] , щодо дитини - [PERSON] , [INFO] , становить 99,999999 %. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Частина перша статті 122 СК України встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з двох частин: презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка. Згідно із презумпцією батьківства чоловіка, саме він є батьком дитини, народженої його дружиною. Презумпція батьківства чоловіка (шлюбного батьківства) поширюється на три групи дітей: 1) тих, які були зачаті і народжені в шлюбі; 2) тих, які були зачаті до шлюбу, але народжені в шлюбі; 3) тих, які були зачаті у шлюбі, але народжені після його припинення або визнання недійсним. Чинним сіменйим законодавством України визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до частини другої статті 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved