Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" (далі ТОВ "Цикл Фінанс") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 16.11.2018 між [PERSON] та Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" було укладено кредитний договір №22038000095749. 15.12.2021 між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ "Цикл Фінанс" укладено договір факторингу №15/12/21, за яким ТОВ "Цикл Фінанс" набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №22038000095749 в сумі 11 896,21 грн. На дату звернення до суду борг за кредитним договором складає 11 896,21 грн та складається з: 5616,00 грн сума боргу по тілу кредиту; 2200,21 грн суми боргу по відсоткам; 4080,00 грн заборгованість по комісії. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Цикл Фінанс" заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 11 896,21 грн, судові витрати у розмірі 2 662,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача Жабченко Т.М. у позовній заяві просив справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, матеріали повернуто з відміткою пошти "Адресат відсутній за вказаною адресою". Виклик відповідача додатково здійснено через оголошення опубліковане на веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 16 листопада 2018 року між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] укладено кредитний договір №22038000095749, за умовами якого банк надає клієнту грошові кошти в розмірі 6800,00 грн, строком кредитування 12 місяців, цільове призначення на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 6% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,00% річних /а.с.50-зворот-51/. Згідно п. 1.3 кредитного договору, Банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, Щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін. Згідно п. 1.4 кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта [NUMBER] , відкритий в АТ "Банк Кредит Дніпро". Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Якщо Банк не надав кредит протягом 7 Операційних днів, цей договір вважається не укладеним. Згідно п.1.5 Договору, клієнт, в порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 ЦК України та ст. 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" доручає банку в дату видачі кредиту, здійснити перерахування з рахунку клієнта на корись страховика ПрАТ "СК "Уніка Життя" суму страхового платежу у розмірі 1800,00 грн за весь період страхування згідно з договором страхування №ВР-2203800095749 від 16.11.2018. Згідно п.2.1 кредитного договору, платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та Щомісячної комісії за обслуговування Кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтентних (рівномірних) платежів. Згідно п.2.2 кредитного договору, дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в Графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього Договору. Погашення заборгованості за цим Договором клієнт здійснює шляхом зарахування коштів у сумі Обов`язкового платежу. Факт видачі кредиту підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 16 листопада 2018 по 14 грудня 2021 року /а.с.9-30/. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за вказаним вище договором складає 11 896,21 грн, яка складається: заборгованість по тілу кредиту 5616,00 грн, заборгованість по відсоткам 2200,21 грн, заборгованість по комісії 4080,00 грн. /а.с.59-60/. 15 грудня 2021 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ "Цикл Фінанс" укладено договір факторингу № 15/12/21 у відповідності до умов якого ТОВ "Цикл Фінанс" передає грошові кошти в розпорядження АТ "Банк Кредит Дніпро" за плату, а АТ "Банк Кредит Дніпро" відступає ТОВ "Цикл Фінанс" права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами. /а.с.37-40/. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ "Цикл Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №22038000095749 від 16 листопада 2018 року у загальному розмірі 11 896,21 грн, з яких: 5616,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 2200,21 грн заборгованість по відсотках, 4080,00 грн заборгованість по комісії. /а.с.32/. З метою досудового врегулювання спору, ТОВ "Цикл Фінанс" було направлено на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором №22038000095749 від 16 листопада 2018 року у загальному розмірі 11 896,21 грн. /а.с.49/. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні докази належного виконання зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості по тілу та процентам, розмір заборгованості не спростовано. Що стосується позовних вимог щодо стягнення заборгованості за комісією, суд вважає зазначити наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Положення ч.1,2,5 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч.5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 прийнято висновок про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до п.1.2. Договору щомісячна комісія за обслуговування кредиту, 6% від суми кредиту. Разом з тим, договір не містять переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення пункту 1.2. договору щодо обов`язку клієнта щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування". Аналогічних висновків у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22). За такого, вимоги позивача про стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 4080,00 грн. задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 року, укладеного між ТОВ "Цикл Фінанс" та адвокатом Гулієвою С.А. /а.с.34-36/; додаткову угоду № 22038000095479 до договору № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 року, за яким сторони розширили розділ "1 Предмет договору" та доповнили новим пунктом: адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення заборгованості з [PERSON] /а.с.44/; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А. від 26 січня 2026 року з якого вбачається, що адвокатом було надано (правову) допомогу: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ "Цикл Фінанс" 0,5 год 500 грн, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості 2 год 2500 грн, формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 год 500 грн, а всього 3500 грн. /а.с.33/. Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, обсяг доданих документів, суд вважає, що є обгрунтованими заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн,, оскільки їх розмір відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат. Оскільки позов задоволено частково на 65,70 % з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 4048,69 грн., з яких 1749,19 грн. витрат зі сплати судового збору та 2299,50 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial