Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» в особі представника Руденко К.В. звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що 09.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений електронний № 3805098 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн., строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор К582, для підписання Кредитного договору №3805098 від 09.07.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. 24.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Глобал-Фінанс» укладено Договір факторингу №24/04/2024 від 24.04.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №3831392 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.07.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». У зв`язку з значним порушенням зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 24.04.2024 року (дата переходу права вимоги до Позивача) становить 67 200.00 гривень, яка складається з:- 10000 грн. - заборгованість за кредитом; - 57200 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 09.07.2023 року по 24.04.2024 року (включно). У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості 67 200,00 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. за сплату судового збору за звернення до суду з вказаним позовом, 10000,00 грн. витрати на правничу допомогу. Зазначене стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 04.12.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 16.01.2026 року о 09:30 годині (а.с.70), про що сповіщено сторін по справі (а.с.71). Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами. 08.12.2025 надійшла заяви від відповідача [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання (а.с.83-84). Суд надав можливість відповідачу ознайомитися з матеріалами справи, про що свідчить його власноручна розписка на цій заяві. 09.12.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким він просив суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.73-74), посилаючись на те, що він є мобілізованим військовослужбовцем ЗСУ. Період служби охоплює момент подання позову та час нарахування позивачем санкцій і процентів. Посилаючись на п.18,18-1, 19 Перехідних положень ЦК України, Закон №2120-ІХ від 15.03.2022, Закон №2459-ІХ від 27.07.2022, ст.14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців», відповідач вважає, що позивач намагається стягнути з нього заборонені законом платежі. 09.12.2025 надійшла заява від відповідача [PERSON] про долучення документів (а.с.76-82). 10.12.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, якою останній просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та інші судові витрати зазначені в позові (а.с.86-101). Від представника відповідача: -15.12.2025 року надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.102), -22.12.2025 року заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.105-112). В даних запереченнях представник відповідача стверджує, що у випадку порушення позичальником порядку погашення кредиту, визначеного щомісячними платежами та узгодження умов дострокового повернення кредитних коштів, договір припиняє свою дію адже, у позичальника виникає обов`язок повернення всього залишку невиплаченого кредиту та відсотків за користування, в межах строку, що обумовив наявність такого обов`язку - порушення графіку платежів. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення v договорі стопку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. Представник вважає, що за наведених умов кредитного договору не убачається за можливе встановити реальну процентну ставку, яка пропонується позичальнику, а зазначені вище процентні ставки з огляду на розмір тіла кредиту - 10 000,00 грн. є понадмірними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту 7 відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Такий висновок міститься в Постанові ВС від 23.08.2023 у справі № 564/282/16-ц. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксації волі сторін договору та його змісту. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». В той же час, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Отже, в даному випадку неможливо перевірити заявлені товариством вимоги в частині обґрунтованості та правильності наданого позивачем розрахунку заборгованості. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними доказами її розмір та наявність всіх предбачених Договором документів, які б підтверджували доведеність позовних вимог. Представник відповідача щодо порядку та підстав нарахованих відсотків вважає, що згідно наданих позивачем відомостей випливає, що з урахуванням обумовлених п.4.4 Договору обставин за настанням яких змінюється строк виконання зобов`язання, впливає, що кредитором було нараховано відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитного договору. На підтвердження факту укладення 09.07.2023 року кредитного договору між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] позивачем до матеріалів справи додано роздрукований примірник договору, в якому у розділі відомостей про позичальника вказано прізвище, ім?я, по батькові відповідача, адреса його проживання та ідентифікаційний код. При цьому, кредитний договір містить відомості про одноразовий ідентифікатор, який згенерований при підписанні відповідачем цього договору. Проте, доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суду не надано. За викладених заперечень, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити. 12.01.2026 року АТ «Універсал Банк» надав відповідь на ухвалу суду про відкриття картки на ім?я [PERSON] , про зарахування на дану картку 09.07.2023 року платежу в розмірі 10000.00 гривень. Фінансовий номер відповідача +380938129347 (а.с.114-115). В судове засідання 16.01.2026 року: -представник позивача - не прибув, про час та місце проведення розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.71). В позовній заяві представник зазначив клопотання про розгляд справи без участі представника та надав згоду на заочний розгляд (а.с.10). Заявою від 12.01.2026 року представник також просив розгляд справи провести у його відсутність (а.с.116-117); -відповідач не прибув, подав заяву про відкладення судового засідання (а.с.84); -представник відповідача заявив клопотання про відкладення судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 16.01.2026 року відкладено судовий розгляд на 09:00 годину 25.02.2026 року в зв?язку з зайнятістю головуючого судді в розгляді кримінального провадження (а.с.119), про що повідомлено сторонам по справі (а.с.120-122). 02.02.2026 року представником відповідача надано додаткові пояснення (а.с.123-125), в яких зазначає, що Сторонами було подано заяви по суті. Так, в запереченнях стороною відповідача було зазначено про протиправне нарахування відсотків поза межами строку кредитування та надмірності суми відсотків, заявлених до стягнення. З цього приводу, додатково зазначає наступне. Згідно правового висновку ВС-КЦС викладеного у Постанові від 12 лютого 2025 року по справі № 679/1103/23, провадження № 61-92св24, - «Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавию вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов?язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Представник просив прийняти та врахувати правовий висновок ВС-КЦС викладений у Постанові від 12 лютого 2025 року по справі № 679/1103/23, провадження № 61-92св24 (а.с.123-125). В судове засідання 25.02.2026 року: -представник позивача - не прибув, про час та місце проведення розгляду справи повідомлений згідно вимог чинного законодавства (а.с.121). Подав заяву 18.02.2026 року про розгляд справи у відсутність представника (а.с.126); -відповідач не прибув, є військовослужбовцем ЗСУ (а.с.79-80, 81, 82); -представник відповідача заперечував доводи позивача та надав відповідні пояснення. Стверджував, що відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору, не заперечує отримання кредиту в розмірі 10000.00 гривень, тобто визнає позовні вимоги в частині заборгованості по тілу кредиту. Звернув увагу на п.4.4 договору, яким визначено обставини за яких слід вважати про домовленість сторін про зміну строку кредитування, тобто строку припинення договору. А тому відсотки нараховані за межами строку дії договору. З огляду на умови договору, нараховані відмотки є надмірними, в зв?язку з чим

Outcome: partial