Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 1. 02.08.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі позивач) в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач 1 та/або позичальник), [PERSON] (далі відповідач 2 та/або поручитель) з вимогами про стягнення заборгованості за Кредитним договором № CL-SME-500/291/2008 від 15.10.2008 року, у розмірі 217040,25 гривень та витрат на сплату судового збору. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 15.10.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CL-SME-500/291/2008, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 230000,00 доларів США. 15.07.2009 року позичальнику було надано транш для обслуговування кредиту у розмірі 23277,19 гривень. В забезпечення належного виконання зобов`язань відповідача 1 за кредитним договором, 15.07.2009 року між банком та відповідачем 2 було укладено Договір поруки № SR-SME-500/291/2008. Порядок виконання боргових зобов`язань встановлений Кредитним договором та Графіком погашення кредиту та сплати відсотків. Для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується фіксована відсоткова ставка 21%. В порушення Кредитного договору, погашення частин кредиту та нарахованих за його користування відсотків у передбачених графіком повернення кредиту та сплати відсотків у розмірі та строки не відбувається та станом на дату звернення до суду, погашення заборгованості за Кредитним договором позичальником не здійснено. У зв`язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору, банком позичальникові було вручено досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором для передачі останньої відповідачу 2, відповідно до якої відповідач 2 був зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту отримання досудової вимоги сплатити на користь банку, належні суми кредиту, відсотків та штрафних санкцій за Кредитним договором. Але станом на дату звернення до суду погашення заборгованості за Кредитним договором ні позичальником, ні поручителем не здійснено. Станом на 03.06.2013 року заборгованість складає 217040,25 гривень, в тому числі: залишок заборгованості за кредитом 186325,36 гривень; сума відсотків за користування кредитом 8828,03 гривень; сума пені за прострочення виконання зобов`язань за період з 22.03.2012 року по 22.03.2013 року 21886,86 гривень. Таким чином у позивача виникло право звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів. 3. 17.09.2021 року від [PERSON] , в особі представника, надійшла заява про перегляд заочного рішення, якою просив поновити строк на звернення до суду з вказаною заявою, заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19.12.2013 року скасувати та призначити справу до нового розгляду за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування зазначив, що заочним рішенням Біляївського районного суду від 19 грудня 2013 року вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №CL-SME-500/291/2008 від 15 жовтня 2008 року у розмірі 217040,25 гривень та судовий збір у розмірі 3441 гривень. [PERSON] повністю заперечує проти позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», що обґрунтовується наступним. 15 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-SME-500/291/2008, за яким останній одержав кредит у сумі 230000 гривень, строком до 15 жовтня 2013 року. У зв`язку з неможливістю в подальшому сплачувати кредит [PERSON] передав ЗАТ «ОТП Банк» предмет договору застави, а саме транспортний засіб марки БАЗ модель А079.14.2008 року випуску, що підтверджується актом приймання-передачі від 07 липня 2009 року майна за договором застави автотранспортного засобу №CL-SME-500/291/2008 від 15 жовтня 2008 року. Після передачі предмета застави [PERSON] сплатив залишок заборгованості у розмірі 23277 гривень 19 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості. З огляду на вищевикладене, зазначає, що підстави для стягнення з відповідачів заборгованості відсутні, оскільки припинення зобов`язання означає, що учасники зобов`язання втратили свої права та обов`язки за зобов`язанням, тобто кредитор вже не має права вимагати, а боржник не має обов`язку виконувати. [PERSON] не брав участі у справі, адже не був повідомлений належним чином про розгляд справи, не отримував судову кореспонденцію. Як вбачається із матеріалів справи, а саме відповіді Біляївського РВ ГУДМС в Одеській області [PERSON] по обліку адресно-довідкової картотеки не значиться. Матеріали справи не містять оголошення про виклик до суду відповідача друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр». Також, матеріали справи не містять відомостей про надсилання та отримання [PERSON] копії позовної заяви, копії ухвали про відкриття провадження та судової повістки на 21 жовтня 2013 року. Судові повістки, які надсилалися [PERSON] на судові засідання на 20 листопада 2013 р., 19 грудня 2013 р. відповідачем не отримано, підпис про отримання йому не належить та навіть візуально не схожий на його підпис, існує імовірність, що працівники ПАТ «Укрпошти» судову кореспонденцію відділи третім особам. У випадку, якщо [PERSON] отримав би судову кореспонденцію він з`явився б до суду та подав докази, які підтверджують відсутність у нього зобов`язань перед позивачем. Оскільки відповідач не отримував судові повістки, не був належним чином повідомлена про розгляд справи, відповідно не мав можливості подати заперечення, докази на підтвердження заперечень, заочне рішення підлягає скасуванню, а справу необхідно призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження. (т. 1 а.с. 202-204) 4. 05.10.2022 року від [PERSON] , в особі представника, надійшов відзив на позов, яким у задоволенні позову просив відмовити та стягнути на його користь судові витрати. В обґрунтування посилався на ті ж обставини, які були викладені в заяві про перегляд заочного рішення. (т. а.с. 236-238) 5. 24.03.2023 року від [PERSON] , в особі представника, надійшла заява про поворот виконання рішення, якою відповідач 1 просив здійснити поворот виконання заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19.12.2013 року, а саме стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на його користь грошові кошти в сумі 34409,70 гривень в порядку повороту виконання заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19.12.2013 року по справі № 496/3858/13-ц. (т. 2 а.с. 92-93) 6. 07.04.2023 року від ТОВ «Вердикт Капітал», в особі представника, надійшли заперечення на заяву про поворот виконання судового рішення, якою просило відмовити в задоволенні заяви [PERSON] , в особі представника, про поворот виконання рішення. (т. 2 а.с. 99-102) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 7. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. 8. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06.08.2013 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачам було надано строк для подання письмових заперечень проти позову. (т. 1 а.с. 1) 10. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 11. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19.12.2013 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. (т. 1 а.с. 72-74) 12. 24.01.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» видані виконавчі листи по справі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. (т. 1 а.с. 81) 13. 19.03.2019 року від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником з додатками. (т. 1 а.с. 82-105) 14. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.03.2019 року, цивільну справу № 496/3858/13-ц, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. (т. 1 а.с. 107) 15. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12.04.2019 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником задоволено та змінено вибулого стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». (т. 1 а.с. 115-117) 16. 01.11.2019 року на адресу суду від ТОВ «Вердикт Капітал», в особі представника, надійшла заява про видачу дубліката виконавчого листа № 496/3858/13-ц та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання з додатками. (т. 1 а.с. 132-146) 17. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.11.2019 року, цивільну справу № 496/3858/13-ц, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. (т. 1 а.с. 148) 18. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25.11.2019 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено. (т. 1 а.с. 152-155) 19. 17.09.2021 року від [PERSON] , в особі представника, надійшла заява про перегляд заочного рішення з додатками. (т. 1 а.с. 202-205) 20. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.09.2021 року, цивільну справу № 496/3858/13-ц, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. (т. 1 а.с. 207) 21. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20.09.2021 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху та визначено строк для усунення недоліків. (т. 1 а.с. 209) 22. 23.09.2021 року на адресу суду від [PERSON] , в особі представника, надійшла заява про виконання ухвали про залишення заяви без руху з додатками. (т. 1 а.с. 212-221) 23. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19.05.2022 року заяву [PERSON] , в особі представника, про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволено, поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, прийнято її та призначено судове засідання. (т. 1 а.с. 227-228) 24. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14.09.2022 року заяву [PERSON] , в особі представника, про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19.12.2013 року по справі № 496/3858/13-ц та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведення підготовчого судового засідання. (т. 1 а.с. 230-232) 25. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22.01.2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 26. Судом встановлено, що 15.10.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем 1 укладено Кредитний договір № CL-SME500/291/2008. (т. 1 а.с. 9-17). 27. Відповідно до Базових умов кредитування розмір та валюта кредиту 230000,00 гривень; розмір та кількість траншів 1-й транш 230000,00 гривень; цільове використання на придбання автомобіля марки БАЗ А079.14; річна база нарахування відсотків 365 календарних днів у році; дата остаточного повернення кредиту 15.10.2013 року; поточний рахунок [NUMBER] ; транзитний рахунок [NUMBER] ; фіксована відсоткова ставка 21,0%. 28. Згідно п. 1.9.1. Частини № 2 Кредитного договору № CL-SME500/291/2008 від 15.10.2008 року, незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3. та ст. 3 цього Договору) чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення та/чи будь-яких інших умов існуючих чи таких, що будуть укладені в майбутньому правочинів з банком. При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати направлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. 29. Додатком № 1 до Кредитного договору № CL-SME500/291/2008 від 15.10.2008 року є Графік повернення кредиту та сплати процентів, який підписаний банком та [PERSON] від імені позичальника, згідно довіреності, зареєстрованої в реєстрі за № 8532. (т. 2 а.с. 25-28) 30. 15.07.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № SR-SME500/291/2008 за Кредитним договором № CL-SME500/291/2008 від 15.10.2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (т. 1 а.с. 29-30) 31. Згідно п.п. 1.1., 1.2. Договору поруки, за цим договором поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та боржник відповідають, як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. 32. 15.10.2008 року [PERSON] звернувся на ім`я філії ЗАТ «ОТП Банк» в м. Одесі з Кредитною заявкою з посиланням на Кредитний договір № CL-SME500/291/2008 від 15.10.2008 року, про видачу йому кредиту у сумі 230000,00 гривень. (т. 1 а.с. 31) 33. 07.07.2009 року на виконання п. 1.9. Договору № CL-SME500/291/2008 від 15.10.2008 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , був складений Акт приймання-передачі майна за Договором застави автотранспортного засобу № CL-SME500/291/2008 від 15.10.2008 року. 34. Відповідно до умов Акту заставодержатель прийняв, а заставодавець передав майно, а саме ТЗ типу автобус пасажирський, марки БАЗ, модель А079.14, 2008 року випуску, жовтого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , пробіг 45245, власник [PERSON] . [PERSON] підтвердив, що передача вищевказаного майна з метою його подальшої реалізації обтяжувачем від імені заставодавця третім особам, зокрема зняття з обліку ТЗ у підрозділі ДАІ, відповідає особистому волевиявленню заставодавця, який повністю усвідомлює значення своїх дій, вчинює їх добровільно, без фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, а також у відсутності інших обставин, на підставі яких даний правочин може бути визнаний судом у майбутньому недійсним. (т. 1 а.с. 205, 239) 35. 15.07.2009 року [PERSON] звернувся на ім`я філії ЗАТ «ОТП Банк» в м. Одесі з Кредитною заявкою з посиланням на Кредитний договір № CL-SME500/291/2008 від 15.10.2008 року, про видачу йому траншу в загальній сумі 23277,19 гривень для погашення прострочених відсотків у сумі 21407,48 гривень та відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість у сумі 1869,71 гривень та в рамках реструктуризації кредитної заборгованості. (т. 1 а.с. 32) 38. Відповідно до копії Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.05.2011 року ПАТ «ОТП Банк» продало ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на Кредитний портфель. (т. 1 а.с. 33-37) 36. З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № CL-SME500/291/2008 від 15.10.2008 року, вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 19.12.2012 року становить 186325,36 гривень; заборгованість по відсоткам за період з 19.12.2012 року по 03.06.2013 року становить 8828,03 гривень; заборгованість по пені за період з 03.06.2012 року по 31.06.2013 року становить 21866,86 гривень. (т. 1 а.с. 18) 37. 11.06.2013 року за вих. № 200029953 ТОВ «ОТП Факторинг» направило на ім`я [PERSON] . Досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № CL-SME500/291/2008 від 15.10.2008 року (Вимога про усунення порушень). (т. 1 а.с. 19) 38. 26.09.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 5-09/18, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. (т. 1 а.с. 91-94, т. 2 а.с. 4-9, 27-30, 47-52). 39. Додатком № 1 до Договору факторингу № 5-09/18 від 26.09.2018 року є Реєстр боржників згідно п. 23 якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] (т. 1 а.с. 95-97, т. 2 а.с. 10-12, 53-54) 40. Додатком № 5 до Договору факторингу № 5-09/18 від 26.09.2018 року є Перелік договорів відступлення прав вимоги згідно п. 23 якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] (т. 2 а.с. 20-21) V. Оцінка Суду. 41. Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2). 42. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 43. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 44. За змістом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 45. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. 46. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 47. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 48. У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 49. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 50. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 51. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 52. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 53. За змістом ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 54. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. 55. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 56. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 57. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 58. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 59. Згідно з ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. 60. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. 61. Приписами ч. 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником. 62. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 63. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. 64. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 65. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 66. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. 67. Отже, суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 68. Відповідно до постанови Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду по справі № 200/564/7/18 від 16.09.2020 року встановлено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. 69. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 70. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. 71. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постанова Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. 72. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. 73. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц. 74. У постанові Верховного Суду від 31.05.2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. 75. Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості, не є належним та допустимим доказом. 76. Також матеріали справи містять копію Акту приймання-передачі майна за Договором застави автотранспортного засобу № CL-SME500/291/2008 від 15.10.2008 року, від 07.07.2009 року, зі змісту якого вбачається, що ЗАТ «ОТП Банк» скористалося своїм правом вимоги на дострокове повне погашення боргових зобов`язань, шляхом прийняття з подальшою реалізацією ТЗ марки БАЗ, моделі А079.14, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказане жодним чином не оскаржується та не спростовується правонаступником позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 77. З наданих позивачем та відповідачем 1 документів вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а відповідач 1 виконав договірні зобов`язання. Правонаступник позивача в спростування доводів відповідача 1 доказів до суду не подав. 78. Враховуючи наведене, Суд вважає, що розмір заборгованості стороною позивача не доведено, а тому позовні вимоги до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 79. Щодо заяви про поворот виконання рішення суд дійшов наступного висновку. 80. Відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. 81. Частиною 5 ст. 444 ЦПК України передбачено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. 82. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Поворот виконання це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. 83. Разом з тим відповідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 569/15646/16-ц, поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням (постанова). 84. З урахуванням вищевикладеного заява про поворот виконання судового рішення подана відповідачем 1, в особі представника, підлягає залишенню без розгляду так як дане рішення не набрало законної сили. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 85. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 86. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з позивача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені відповідачем 1 і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції про сплату № 35363 від 06.09.2021 року (а.с. 201) відповідачем 1 було сплачено 454,00 гривні судового збору, який підлягає стягненню з позивача.

Outcome: approved