Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договором № 426291 від 26.11.2020 у розмірі 15312,12 грн., а також просив стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 гривень. Позов мотивований тим, що 26.11.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір № 426291, відповідно до якого відповідачці надано кредит у розмірі 6250,00 грн., строк користування кредитом 730 днів. Відповідачка умови за даним договором не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на день звернення до суду у сумі 15312,12 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 6029,25 грн., нарахованих процентів 9282,87 грн. Зазначає, що 30.06.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 10-01/2023 за яким ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників позивачу за договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 в тому числі за договором позики № 426291 від 26.11.2020, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачкою. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачці було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву (а.с. 115-116). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у поданій до суду позовній заяві просила розглянути справу без участі представника позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 5 зворот). Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що договір із ТОВ «Слон кредит» не укладала та жодних коштів не отримувала. Заслухавши відповідачку та дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 26.11.2020 відповідачка заповнила заяву анкету, якою надала ТОВ «Слон Кредит» інформацію, що може бути використана, в тому числі, але не виключно для розгляду питання щодо надання їй позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту. У подальшому 26.11.2000 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту. Умовами договору, визначено, що товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до пункту 1.3. договору сума кредиту складає: 6250,00 гривень, тип кредиту кредит. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 26.11.2022. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Пунктом 1.5. договору сторони погодили, що тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 126,85% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 13074,23 грн. Пунктом 2.1. договору визначено, що кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 5000,00 грн на користь споживача , або за реквізитами поточного рахунку споживача та/або за реквізитами платіжної картки, дані якої споживач надав товариству у будь який спосіб. Вказаний договір підписано відповідачкою (а.с. 26-27, 66). Також, відповідачка підписала 26.11.2020 паспорт споживчого кредиту, тобто отримала інформацію про споживчий кредит (а.с. 65). На виконання умов договору ТОВ «Слон кредит» здійснило операцію з перерахування коштів в сумі 5000,00 грн. з призначенням платежу: згідно кредитного договору № 426291 від 26.11.2020 [PERSON] (2036813407) (а.с. 71). Отже, особистим підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту, підписанням паспорту споживчого кредиту та паспорта споживчого кредиту. 30.06.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, що визначені в реєстрах боржників. 01.07.2021 між сторонами договору складено та підписано акт приймання передачі реєстру боржників в тому числі в електронній формі. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором (а.с. 14-15, 22-25). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором позики № 426291 від 26.11.2020, укладеним між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] (а.с. 28-33, 43-46). Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 426291. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 426291 від 26.11.2020, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 15312,12 грн., з яких за тілом кредиту 6029,25 грн., за відсотками 9282,87 грн. (а.с. 72-73). Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( Позикодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно із ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачкою. Таким чином, судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої обов`язки за договором позики, в той час як відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та, згідно матеріалів справи, має заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» у загальному розмірі 15312,12 грн. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачкою не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором позики у сумі 15312,12 грн. Посилання відповідачки на те, що вона не підписувала, зокрема: договір про надання споживчого кредиту, графік платежів, заяву анкету, паспорт споживчого кредиту відхиляються судом, оскільки відповідачкою не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України щодо підроблення підпису на зазначених документах та розцінюються судом як ухилення від відповідальності за повернення кредитних коштів, а також відсотків за їх користування. Крім цього, договір про надання споживчого кредиту відповідачкою не оспорювався у встановленому законом порядку. Також, суд відхиляє доводи відповідачки про неотримання коштів у розмірі 6250,00 грн. так як згідно умов договору, а саме п. 2.1 кошти кредиту надаються у розмірі 5000,00 грн. на рахунок відповідачки, а у розмірі 1250,00 грн. на користь товариства, тобто ТОВ «Слон Кредит» з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Факт перерахування коштів у розмірі 5000,00 грн. підтверджується платіжною інструкцією № 3841 від 26.11.2020. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збору розмірі 2422,40 гривень. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України,до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У відповідності до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до договору № 02-09/2024 від 02.09.2024, платіжної інструкції кредитового переказу коштів, заявки на надання юридичної допомоги № 12, від 01.09.2025, витягу з акту № 15 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача становить 9000,00 грн.. (а.с. 56-64). Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відтак, неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу. Такий висновок викладений Верховним Судом, зокрема, в постановах від 20 травня 2020 року у справі №154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі №712/1720/19. Поряд із цим, згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як, відповідачка не заявляла клопотання про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, такі витрати в розмірі 9000,00 грн. також необхідно стягнути з відповідачки.

Outcome: approved