Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Короткий зміст заяви та доводів заявника 13.02.2026 року адвокат Рішко С.І. в інтересах [PERSON] подав суду вищенаведену заяву, яку обґрунтував таким. Заявник народився [INFO] в сім`ї [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дідом та бабою заявника по лінії матері були [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] (мати заявника); [PERSON] , 1974 р.н.; [PERSON] , 1973 р.н. За життя дід та баба заявника збудували житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №030187, виданого 12.02.2001 року Міжгірською селищною радою Закарпатської області на підставі рішення цієї ж ради від 28.12.2000 року, [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 1,31 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в с-щі Міжгір`я Закарпатської області, а саме в урочищі «Області» площею 0,7140 га, в урочищі «Під Миршов-Осовня» площею 0,1995 га, в урочищі «Над Кошарищами» площею 0,3960 га. Дід заявника, [PERSON] , помер [INFO] . Померлий [INFO] [PERSON] , 1940 р.н., був постійним мешканцем [ADDRESS] . На день його смерті в зазначеному будинку проживали: - [PERSON] , 1949 р.н., дружина померлого; - [PERSON] , 1991 р.н., онук померлого; - [PERSON] , 1996 р.н., дружина онука померлого; - [PERSON] , 2017 р.н., правнук померлого. [PERSON] на випадок смерті заповітів не залишав, спадкові справи до його майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 14 травня 2019 року приватним нотаріусом Міжгірського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю.М. було посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у реєстрі за №671, яким вона все своє майно заповідала заявнику. Заповіт було зареєстровано у Спадковому реєстрі за №64168515. Баба заявника, [PERSON] , померла [INFO] . Померла [INFO] [PERSON] , 1949 р.н., була постійною мешканкою [ADDRESS] . На день її смерті в зазначеному будинку проживали: - [PERSON] , 1991 р.н., онук померлої; - [PERSON] , 1996 р.н., дружина онука померлої; - [PERSON] , 2017 р.н., правнук померлої. Заповіт [PERSON] від 14.05.2019 року №671 є чинним, спадкові справи до її майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 02 лютого 2026 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М., із заявою про відкриття спадкової справи за майном померлої [INFO] [PERSON] . Однак листом від 02.02.2026 року №38/01-16 нотаріус повідомив заявника про те, що у зв`язку з тим, що заявник, у встановлений законом строк, заяву про прийняття спадщини не подано і згідно наявної відмітки у паспорті про реєстрацію місця проживання заявника на момент смерті [PERSON] відмінне від місця реєстрації померлої, відкрити спадкову справу за майном померлої [PERSON] неможливо, а тому нотаріус рекомендував заявнику звернутися до суду для вирішення питання щодо встановлення факту прийняття спадщини за майном померлої [INFO] [PERSON] . З народження і по теперішній час зареєстрованим місцем проживання заявника є житловий будинок його батьків в [ADDRESS] . Однак 30.07.2016 року заявник зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] . Відтак, за згодою діда та баби, з метою постійного догляду за останніми, заявник разом з дружиною переїхав на постійне проживання у [ADDRESS] , де він проживає і по теперішній час. Заявник не реєстрував своє місце проживання у зазначеному будинку по причині відсутності у його діда та баби правовстановлюючих документів на цей будинок. У цьому випадку спір про право відсутній. У встановленому законом порядку, окрім заявника, ніхто не вступав у спадкові права за майном померлої [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, заявник просить встановити факт його постійного проживання разом із померлою [INFO] [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини. Винесені в справі процесуальні рішення Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.02.2026 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Позиції учасників справи Заявник та його представник у судове засідання на розгляд справи не з`явилися, проте останній подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності з позицією підтримки поданої заяви та проханням її задовольнити. Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області в особі уповноваженого представника в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи без участі представника Міжгірської селищної ради з позицією відсутності заперечень щодо задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Встановлені судом обставини Дідо заявника по материнській лінії [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 78 років у смт.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, про що 04.12.2018 року Міжгірським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області складено відповідний актовий запис №152, що вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою виконкому Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 28.01.2026 року №16-08/165 померлий [INFO] [PERSON] , 1940 р.н., був постійним мешканцем [ADDRESS] , на день його смерті в зазначеному будинку проживали: - [PERSON] , 1949 р.н., дружина померлого; - [PERSON] , 1991 р.н., онук померлого; - [PERSON] , 1996 р.н., дружина онука померлого; - [PERSON] , 2017 р.н., правнук померлого. На випадок своєї смерті [PERSON] , [INFO] , заповіту не залишив, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №84044564 від 02.02.2026 року. Спадкові справи до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №84044618 від 02.02.2026 року. Баба заявника по материнській лінії [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 70 років у м.Хуст Закарпатської області, про що 02.04.2020 року Міжгірським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №30, що вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою виконкому Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 28.01.2026 року №16-08/164 померла [INFO] [PERSON] , 1949 р.н., була постійною мешканкою [ADDRESS] , на день її смерті в зазначеному будинку проживали: - [PERSON] , 1991 р.н., онук померлої; - [PERSON] , 1996 р.н., дружина онука померлої; - [PERSON] , 2017 р.н., правнук померлої. На випадок своєї смерті [PERSON] , [INFO] , залишила заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Міжгірського РНО Дунаєв Ю.М. 14.05.2019 року, та зареєстрований у реєстрі за №671, згідно якого [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого би воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . Цей заповіт не змінений та не скасований, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №84044635 від 02.02.2026 року. Спадкові справи до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №84044695 від 02.02.2026 року. Відповідно до довідки Міжгірської селищної ради №1373 від 02.04.2020 року [PERSON] , 1991 р.н., який зареєстрований за адресою по [ADDRESS] , а фактично проживає в [ADDRESS] , проводив поховання його бабусі [PERSON] , 1949 р.н., яка померла [INFO] , з якою він разом жив та вів спільне господарство. Згідно з відомостями про зареєстрований осіб у житловому приміщені за адресою: [ADDRESS] , від 30.01.2026 року, зареєстровані особи відсутні. Згідно з листом від 02.02.2026 року №38/01-16 приватного нотаріуса Хустського РНО Дунаєв Ю.М. [PERSON] повідомлено про те, що у зв`язку з тим, що він, у встановлений законом строк, заяву про прийняття спадщини не подав, і згідно наявної відмітки у його паспорті про реєстрацію місця проживання на момент смерті [PERSON] відмінне від місця реєстрації померлої, відкрити спадкову справу за майном померлої [PERSON] неможливо, а тому нотаріус рекомендував заявнику звернутися до суду для вирішення питання щодо продовження строку для прийняття спадщини чи щодо встановлення факту прийняття спадщини шляхом постійного спільного проживання з померлою [INFO] [PERSON] на день її смерті. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №030187, виданого 12.02.2001 року Міжгірською селищною радою Закарпатської області на підставі рішення цієї ж ради від 28.12.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1065, [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 1,31 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Міжгірської селищної ради. У справу також подано письмові опитування [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проведені адвокатом Рішко С.І., який діє в інтересах заявника, від 12.02.2026 року (а.с.32-33). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1,2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). На підставі ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно з пунктами 3.19, 3.20 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції чинній на момент звернення заявника до нотаріуса, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо). Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Судом встановлено, що відповідно до довідок Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 28.01.2026 року №16-08/164, від 02.04.2020 року №1373 заявник фактично проживав, але не був зареєстрований у будинку [ADDRESS] , на момент смерті з [PERSON] . Натомість суд не бере до уваги письмові опитування [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проведені адвокатом Рішко С.І., адже, такого порядку надання показань свідків цивільно-процесуальним законодавством України не передбачено. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При цьому, статті 90-93 ЦПК України встановлює спеціальний порядок допиту свідків, що передбачає виклик свідків у судове засідання з наданням права задати питання свідкам усім учасникам справи. Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник у заяві зазначає, що для підтвердження прийняття ним спадщини має значення встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. При цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника разом з померлою [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщин.

Outcome: approved