Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 16.02.2026 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за двома кредитними договорами в сумі 39 857 грн 62 коп., а також судовий збір в розмірі 3 328 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 16.03.2025 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7054920, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою 0,97% в день за користування кредитом та строком користування кредитними коштами 345 днів, тобто до 24.02.2026. За договором факторингу позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за вказаним кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 19 850 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн; комісія за надання кредиту в розмірі 1 250 грн; комісія за обслуговування кредиту в розмірі 5 600 грн; неустойка (штраф, пеня) в розмірі 8 000 грн. Також, 14.02.2025 між між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 102169294, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою 0,99% в день за користування кредитом зі строком користування кредитними коштами 345 днів, тобто до 25.01.2026. За договором факторингу позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за вказаним кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 20 007 грн 62 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 900 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 3 636 грн 94 коп.; комісія за обслуговування кредиту в розмірі 3 150 грн; неустойка (пеня, штраф) в розмірі 8 320 грн 68 коп., які позивач просив стягнути з відповідача. Доводи сторін у справі Представник позивача просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач право на подання відзиву на позов не скористалась. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом І. Судом встановлено, що 16.03.2025 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7054920, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою 0,97% в день за користування кредитом та строком користування кредитними коштами 345 днів, тобто до 24.02.2026 (а.с. 8). Цього ж дня ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5 000 грн (а.с. 7). 28.07.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 21, 25, 26). Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за вказаним кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 19 850 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн; комісія за надання кредиту в розмірі 1 250 грн; комісія за обслуговування кредиту в розмірі 5 600 грн; неустойка (штраф, пеня) в розмірі 8 000 грн (а.с. 20). ІІ. Судом також встановлено, що 14.02.2025 між між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 102169294, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою 0,99% в день за користування кредитом зі строком користування кредитними коштами 345 днів, тобто до 25.01.2026. Цього ж дня ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5 000 грн (а.с. 27). За договором факторингу позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором. 28.07.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, а 29.07.2025 додаткову угоду № 1 до цього договору, відповідно до умов яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 21, 23, 44, 45). Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за вказаним кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 20 007 грн 62 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 900 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 3 636 грн 94 коп.; комісія за обслуговування кредиту в розмірі 3 150 грн; неустойка (пеня, штраф) в розмірі 8 320 грн 68 коп. (а.с. 40). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права І. Позовні вимоги щодо кредитного договору № 7054920 від 16.03.2025 Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, пунктами 1.5.1., 1.5.2. передбачено сплату комісій за надання та обслуговування кредиту. При цьому, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19). Отже позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, комісій за надання та обслуговування кредиту є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) необхідно відмовити, оскільки відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). ІІ. Позовні вимоги щодо кредитного договору № 102169294 від 14.02.2025 Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Також, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19). Позивачем на підтвердження позовних вимог надано належні докази укладення кредитного договору, отримання позичальником кредитних коштів, а проценти за користування кредитом нараховані відповідно до умов кредитного договору та в межах строку кредитування, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів за користування кредитом, комісії за за обслуговування кредиту підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) необхідно відмовити, оскільки відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково підтверджуються належними та допустимими доказами, є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial