Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

У січні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (далі - Товариство) звернулося до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 75 309,11 грн, а також судові витрати. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що 01.05.2024 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №240501-002.На банківський рахунок позичальниці було перераховано кредитні кошти у розмірі 30 000 грн із врахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредит, визначена кредитним договором у розмірі 24%, що в грошовому еквіваленті 9 473,68 грн Позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання кредиту, однак відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, у зв`язку з чим станом на 12.11.2025 виникла заборгованість у розмірі 75 309,11 грн, яка складається з 31 706,79 грн заборгованості за сумою кредиту і 43 602,32 грн заборгованості за процентами. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за вищевказаним договором та судові витрати. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.01.2026 дану справу передано для розгляду за підсудністю до Полонського районного суду Хмельницької області. Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Полонського районного суду Хмельницької області від 11.02.2026 головуючим суддею по справі визначено суддю Горщара А.Г. Ухвалою судді від 13.02.2026 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. Копію позовної заяви з додатками відповідачці направлено позивачем цінним листом з описом вкладення 25.12.2025. Відповідачці копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилались судом за її зареєстрованим місцем проживання, яку вона отримала 17.02.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, яка викладена в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 01.05.2024 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 250501-002, де його сторони погодили такі істотні умови кредитування: сума кредиту - 39 473,68 грн (п.3.1); сума на карту - 30 000 грн (п.3.2); строк на який надається кредит - 365 дні (п.3.9); процентна ставка за перший місяць - 146,00% річних, процентна ставка за всі наступні місяці - 361,35% річних (п.3.10); кількість щомісячних платежів - 12 (п.3.3); порядок сплати платежів - щомісяця до 1 числа місяця закінчення відповідного розрахункового періоду користування кредитом (п.3.11); комісія за видачу кредиту - 24% від суми кредиту, яка утримується на користь кредитодавця з суми кредиту в момент видачі кредиту (п.3.4); денна процентна ставка - 0,67% (п.3.6); денна процентна ставка (при дотримання акційних умов) - 0,33% (п.3.7). У пункті 2.1 визначено, що ідентифікація та верифікація позичальника проведена за допомогою системи BankID; номер картки [NUMBER] , банківський рахунок [NUMBER] в ПАТ КБ «ПриватБанк». Пунктом 5.6 договору визначено, що різниця між зазначеною в п.3.1 договору та сумою зазначеною в п.3.2 є комісією за видачу кредиту, входить до тіла кредиту і утримується з позичальника за рахунок кредиту в день видачі кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються з дати зарахування коштів на платіжну картку позичальника на залишок суми кредиту (п.6.1, 6.2) (а.с.18-22). Договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «U89561» 01.05.2024 об 13:44:53 год. Договір містить інформацію про анкетні дані відповідачки, її місце проживання, серію, номер паспорту, дату його видачі та орган, який видав, податковий номер, номер телефону, електронну пошту, реквізити належного клієнту платіжного засобу та номер банківського рахунку. Відповідачка також 01.05.2024 об 13:44:53 год. електронним підписом одноразовим ідентифікатором «U89561» підписала Графік платежів за договором № 240501-002 від 01.05.2024, з якого суд вбачає, що датою видачі кредиту є 01.05.2024, дата повернення кредиту - 01.05.2025 (а.с.22 зворот -24). Також, [PERSON] 01.05.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «U89561» підписала Паспорт споживчого кредиту ТОВ «Кредитсервіс», що містить інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; про порядок повернення кредиту тощо (а.с.24 зворот-25). Згідно з довідкою від 12.11.2025 ТОВ «Кредитсервіс» про укладення договору, [PERSON] подала до ТОВ «Кредитсервіс» заявку на кредит, де сума кредиту - 39 473,68 грн, строк кредитування - 365 днів, процентна ставка - 0,789% за кожен день користування кредитом. Ідентифікація позичальника здійснювалась в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Акцепт оферти позивальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) з ТОВ «Кредитсервіс» здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі. Одноразовий ідентифікатор «U89561» 01.05.2024 об 13:44:15 год. відправлено позичальнику на номер телефону [NUMBER] , та введено позичальником 01.05.2024 об 13:44:53 год. (а.с.35). Відповідно до копії платіжної інструкції №681 від 01.05.2024, ТОВ «Кредитсервіс» перерахувало грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн, призначення платежу: номер картки [NUMBER] , перерахування кредитних коштів згідно з договором №240501-002 від 01.05.2024, з вирахуванням комісії за оформлення 9 473,68 грн (а.с.40). З виписки з особового рахунку за кредитним договором №240501-002 від 01.05.2024 суд вбачає, що [PERSON] частково погашала заборгованість за кредитом, вносила грошові кошти, а саме: 26.05.2024 у розмірі 6500,00 грн, 28.06.2024 у розмірі 6450,00 грн, 28.07.2024 у розмірі 6430,00 грн та 28.08.2024 в сумі 6500,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 75 309,11 грн, з яких: прострочене тіло - 31 706,79 грн, прострочені проценти - 43 602,32 грн (а.с.34). Згідно зі складеним ТОВ «Кредитсервіс» розрахунком заборгованості за кредитним договором №240501-002 від 01.05.2024 за період з 01.05.2024 по 12.11.2025, у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 75 309,11 грн, з яких: заборгованість по тілу - 31 706,79 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредиту - 43 602,32 грн. На погашення тіла кредиту відповідачкою сплачено 7 766,89 грн, а на погашення відсотків 18 113,11 грн (а.с.41). 20.11.2025 позивачем направлено для [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості в сумі 75 309,11 грн (а.с. 36-39). Вирішуючи спір, суд виходить із такого. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Судом встановлено, що 01.05.2024 [PERSON] уклала з ТОВ «Кредитсервіс», договір про надання кредиту №240501-002 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» в сумі 39 473,68 грн. Відповідачка вносила платежі для погашення заборгованості проте у повному обсязі заборгованість не сплатила. [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, викладених в позовній заяві обставин належними та допустимими доказами не спростувала, власного розрахунку заборгованості не надала. За наведених обставин позовні вимоги ТОВ «Кредитсервіс» по сплаті заборгованості за користування кредитом по договору про надання кредиту №240501-002 від 01.05.2024, підлягає задоволенню в загальному розмірі 75 309,11 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 31 706,79 грн та відсотків в сумі 43 602,32 грн. У силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Товариством надано договір про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023, укладений з адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» (а.с. 42-44), додаткову угоду №1 до договору від 04.01.2024 (а.с. 47),довіреність №2 від 01.02.2025 (а.с. 10), акт прийманні-передачі справ на надання правової допомоги від 13.11.2025 (а.с. 48) та акт №3 приймання-передачі наданої правової допомоги від 12.12.2025 за договором №25-01/2023 від 25.01.2023 (а.с. 49), відповідно до яких АО «Правовий діалог» надана правнича допомога для Товариства у справі за позовом до [PERSON] на суму 7 000 грн, яка полягала у підготовці та направленні/подачі позовної заяви до суду. Відповідачкою клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено, неспівмірність таких витрат не доведено. У зв`язку з задоволенням позову з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у зазначеному вище розмірі.

Outcome: approved