Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з цивільним позовом до відповідача, у якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами. Мотивувала вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі з 14.02.2012 року, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх 5 років вони разом не проживають і не підтримують подружніх стосунків, причиною цьому стали непорозуміння між ними, відсутність довіри та спільних інтересів. У зв`язку з цим вважає, що збереження шлюбу і примирення з відповідачем не є можливим. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 29.01.2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.02.2012 року, який зареєстрований Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.02.2012 року, актовий запис № 26. Крім цього, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.09.2013 року Виконкомом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Відповідно до наданої довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 14 від 13.01.2026 року вбачається, що [PERSON] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась в суд з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача, які викладені у позовній заяві, відсутність її згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », є законним та обґрунтованим. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved