Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Директор ТОВ «ФК «ЕЙС» - Поляков О.В. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-9834851 від 27.06.2024 у розмірі 16 299,60 грн. та стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з розглядом справи. Ціна позову визначена в розмірі 16 299,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.06.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та[PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9834851 на суму 7820,00 грн. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МАКС КРЕДИТ» перед позичальником виконало та надало кредитні кошти, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, яка вказана позичальником в заявці при укладенні кредитного договору. Представник позивача зазначає, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів в повному обсязі не виконала, чим порушила умови договору. 20.01.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ», як первісним кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № 00-9834851 від 27.06.2024. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» відповідно до укладеного договору факторингу № 20012025-МК/Ейс від 20.01.2025 перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-9834851 від 27.06.2024. Розрахунки заборгованості, підготовлені первісним кредитором ТОВ «МАКС КРЕДИТ», ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не здійснювало жодних нарахувань за кредитним договором після отримання права вимоги до позичальника. У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором на момент подання позовної заяви становить 16299,60 грн., яка складається з наступного: 7820,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8479,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою суду від 21.10.2025 відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали направлена на відому адресу місця реєстрації відповідача, однак повернулась на адресу суду неврученою, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі та судові повістки направлялись на відому адресу місця реєстрації відповідача, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та встановленого судом строку для подання відзиву. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просив справу слухати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.06.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та[PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9834851 на суму 7820,00 грн. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МАКС КРЕДИТ» перед позичальником виконало та надало кредитні кошти, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, яка вказана позичальником в заявці при укладенні кредитного договору. 20.01.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ», як первісним кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № 00-9834851 від 27.06.2024. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» відповідно до укладеного договору факторингу № 20012025-МК/Ейс від 20.01.2025 перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-9834851 від 27.06.2024. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснює плату для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором в повному обсязі не виконала, не повернула у строк отримані кредитні кошти, в результаті чого перед позивачем утворилась заборгованість за договором про надання кредиту в розмірі 16299,60 грн., яка складається з наступного: 7820,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8479,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Розрахунки заборгованості, підготовлені первісним кредитором ТОВ «МАКС КРЕДИТ», ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не здійснювало жодних нарахувань за кредитним договором після отримання права вимоги до позичальника. Загальна сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 16299,60 грн. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За подання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. За ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу адвоката. В позовній заяві директор ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» - Поляков О.В. просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 7000,00 грн. Згідно п. 8 ч. 2 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Суд, дослідивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, докази надані на підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, вважає, що судові витрати в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. Провадження по цивільній справі відкрито в спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Суд звертає увагу на те, що представник позивача - адвокат Соломко О.В. не приймав безпосередню участь в судовому засіданні, вказана цивільна справа не є складною, а заявлені витрати на правову допомогу на загальну суму 7000,00 грн. є очевидно не співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та сам розмір є явно завищеним. З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: approved