Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 24.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Ейс») звернулось до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, між 03.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-10493491 у електронній формі. Відповідно до умов договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6900,00грн. строком на 240 днів, зі сплатою процентів у розмірі 2,80% в день. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши на картковий рахунок відповідача кредитні кошти, проте остання своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала. За розрахунком первісного кредитора заборгованість за кредитним договором становить 39509,40грн., з яких 7245,00грн. - заборгованість за тілом кредиту, 32264,40грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» передало права вимоги за договором №00-10493491 Товариству з обмеженою відповідальністю «Макс кредит». В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс кредит» на підставі договору факторингу №16082024-МК/Ейс від 16.08.2024 передало право грошової вимог за кредитним договором №00-10493491 позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». Після передачі права грошової вимоги за договором факторингу відповідач у порушення умов кредитного договору №00-10493491 свої зобов`язання не виконав, тому позивач з метою захисту своїх прав звернувся до суду. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.12.2025 справа №293/1607/25 передана на розгляд судді Збаражському О.М. 05.01.2026 на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суд отримав відомості про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] 17.02.2026 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.02.2026 до суду надійшов лист АТ КБ «Приватбанк» щодо зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача. 19.02.2026 ухвалою суду, яка в порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 19.03.2026. 19.03.2026 сторони в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись встановленим порядком. Відповідач [PERSON] повторно не прибула в судове засідання, про розгляд справи повідомлялась встановленим порядком (а.с.82, 90). Причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалась, про день та час розгляду справи повідомлялась встановленим порядком. Враховуючи норми ст. 128 ЦПК України, суд рахує, що відповідач належним чином повідомлялась про розгляд справи. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст. 211, 280 ЦПК України, судом вирішено проведення заочного розгляду справи, про що 19.03.2026 постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 19.03.2026 судом складено вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 03.12.2023 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-10493491, відповідно до умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6900,00грн. строком на 240 днів, зі сплатою процентів у розмірі 2,80% в день (а.с. 64-68). Договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 55403 від імені [PERSON] . Відповідно до п. 1.5. договору, кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 5,00% від суми кредиту, що становить 345,00%. Відповідно до положень п.2.8. договору, кредитодавець зобов`язався надати кредит у дату надання/видачі кредиту 03.12.2023. Сума кредиту 6900,00грн. перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) 414949хххххх8365. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 09.09.2024 та листа АТ КБ Приватбанк від 06.02.2026, вбачається, що на ім`я [PERSON] відкрита картка [NUMBER] , на яку 03.12.2023 зараховані 6900,00грн. (а.с. 17-20, 83-84). За розрахунком первісного кредитора ТОВ «Качай гроші», заборгованість за кредитним договором №00-10493491 становить 17098,20 грн., з яких: заборгованість за основним боргом становить 6900,00грн., заборгованість за нарахованими відсотками 9853,20 грн., комісія 345,00грн. (а.с.23). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Макс кредит», заборгованість за кредитним договором №00-10493491 становить 39509,40грн., з яких: 6900,00грн. заборгованість за основним боргом, 32264,40грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 345,00грн. комісія (а.с.24). Відповідно до виписки з особового рахунку за договором №00-10493491, сформованої позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», заборгованість за кредитним договором №00-10493491, станом на 03.01.2025 становить 39509,40грн., з яких: 6900,00грн. заборгованість за основним боргом, 32264,40грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 345,00грн. комісія (а.с. 22). 22.01.2024 між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс кредит» укладено договір факторингу №22-01/2024 (далі - договір факторингу 1), відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до боржників ТОВ «Качай гроші» в тому числі і до відповідача за кредитних договором №00-10493491 (а.с.25-33). До договору факторингу долучено реєстр боржників б/н та акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу №22-01/2024 (а.с.33, 34-36). В подальшому 16.08.2024 ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс кредит» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняло належні права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників, зокрема і щодо кредитного договору №00-10493491 від 03.12.2023 (а.с. 37-45,46). До договору факторингу долучено реєстр боржників до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС, згідно якого заборгованість за договором №00-10493491 від 03.12.2023 становить 39509,40грн., з яких: 7245,00грн. заборгованість за тілом кредиту, 32264,40грн. заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 47-48). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить до висновку, що між сторонами виникли договірні правовідносини. Кредитний договір №00-10493491 від 03.12.2023 укладений між первісним кредитором та [PERSON] в електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договорів як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено факт отримання відповідачем коштів, правові підстави набуття права вимоги за вказаним кредитним договором. Розглядом справи встановлено, що відбулась заміна первісного кредитора, до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшли права грошової вимоги до боржників ТОВ «Качай гроші» на підставі договорів факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 та №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором №00-10493491 від 03.12.2023. При цьому, Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за (кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). У постанові від 29.09.2021 у справі № 2-879/11, провадження № 61-10005 св 21 Верховний Суд наголошував на необхідність перевірки доводів перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення прав вимоги за кожним договором. Натомість, на підтвердження проведення оплати за договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 укладеного між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс кредит» позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів. Як відзначив у постанові № 916/2286/16 від 17.01.2020 Верховний Суд, відсутність доказів на підтвердження повної оплати за договором факторингу є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволені заяви про стягнення заборгованості. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13.05.2020, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України). З вказаних підстав, суд дійшов висновку, що позивачем не доведений належними доказами факт переходу до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» права грошової вимоги за кредитним договором №00-10493491 від 03.12.2023 у заявленому розмірі. Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». ІV. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Зважаючи, що за наслідком розгляду справи у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed