Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

1. Зміст позовних вимог. В серпні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0824 з кадастровим номером 3210500000:13:034:0012 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS] . За час свого життя, а саме: 24 березня 2016 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Габрієль Л.Є., приватним нотаріусом КМНО, зареєстрований в реєстрі за №1037, яким належні йому на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0824 з кадастровим номером 3210500000:13:034:0012 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS] , заповів своєму синові [PERSON] . Проте, у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Зважаючи на те, що тривалий час ще до військової агресії рф в Україну перебуває у відрядженні за кордоном по забезпеченню України енергетичним ресурсом. Крім цього, [PERSON] вважав, що наявність заповіту на його користь є безспірною підставою для отримання ним правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку після смерті батька. З цих підстав [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 2. Ставлення учасників справи до пред`явленого позову. Позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказав, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що строк на подання заяви про прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин. Натомість, [PERSON] у встановленому законом порядку та строк прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Тому безпідставне визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу є втручанням у мирне володіння майном, яке належить [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Крім цього, у Першої бориспільської державної нотаріальної контори було витребувано копію спадкової справи щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.29-30). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2025 року цивільну справу №359/9481/25 було передано для розгляду судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавському В.В. (а.с.74-75). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2026 року було задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.108-109). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2026 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.123). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Бориспільським ВДРАЦС у Бориспільському районі ЦМУМЮ (м. Київ), серії [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] був власником домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0824 га з кадастровим номером 3210500000:13:034:0012 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в [ADDRESS] , згідно з копіями Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8385981 від 19 вересня 2005 року, №9585457 від 17 січня 2006 року (а.с.10,12) та копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 10 квітня 2014 року (а.с.13). 24 березня 2016 року [PERSON] склав заповіт, як особисте розпорядження на випадок своєї смерті, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Габрієль Л.Є., зареєстрований в реєстрі за №1037. На підставі якого належні йому на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0824 з кадастровим номером 3210500000:13:034:0012 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS] , заповів своєму синові [PERSON] (а.с.8). 19 вересня 2024 [PERSON] , дружина спадкодавця, подала до Першої бориспільської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом (а.с.36,42). 08 жовтня 2024 року [PERSON] , дочка спадкодавця, також подала до Першої бориспільської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом (а.с.50,54,56). Спірні правовідносини регулюються гл.87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України. 5. Норми права та судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1, ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України у для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17 зроблено висновок, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У постанові від 20 жовтня 2021 року в справі №405/7111/19-ц (провадження №61-10591св21) Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. За правилами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . В той самий день розпочався відлік шестимісячного строку для прийняття спадщини після його смерті. Перебіг цього строку закінчився 20 жовтня 2024 року. З матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що [PERSON] не звертався за заявою про прийняття спадщини. З доводів позивача вбачається, що він вважав, що наявність заповіту батька є безспірною підставою для отримання ним правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку після смерті батька. Проте, юридична необізнаність позивача стосовно порядку спадкування за заповітом не може вважатися поважною причиною у розумінні ч.3 ст.1272 ЦК України для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначене у повній мірі підтверджується сталою судовою практикою Верховного Суду, зокрема у постанові від 11 серпня 2011 року у справі №720/1079/19 (провадження №61-14663св20), у постанові від 17 березня 2021 року у справі №638/17145/17 (провадження №61-17764св20), у постанові від 28 березня 2022 року у справі №750/2158/21 (провадження № 61-753св22), відповідно до яких суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини.. Крім цього, в період з 01 квітня 2023 року по 30 квітня 2023 року, а також в період з 22 квітня 2025 року по 21 травня 2025 року [PERSON] перебував у відрядженні закордоном в м. Загреб (Хорватія), що підтверджується копіями наказі ТОВ «Модус ІКС» від 28 березня 2023 року та від 21 квітня 2025 року (а.с.21,22). В той же час шестимісячний строк для прийняття спадщини сплинув 20 жовтня 2024 року. Тому вказані періоди перебування [PERSON] у відрядженні за кордоном охоплюють період часу до відкриття спадщини після смерті [PERSON] та період часу, коли вже строк для прийняття спадщини сплинув. У зв`язку з цим, доводи представника позивача [PERSON] щодо поважності причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з перебуванням позивача у відрядженні, є необґрунтованими. Крім цього, з дослідженого у судовому засідання відеозапису судового засідання в цивільній справі №359/9061/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Перша бориспільська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку в житловому будинку та земельній ділянці, [PERSON] пояснив, що не мав будь-яких перешкод у поданні заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Зокрема, про необхідність особисто подати заяву про прийняття спадщини за заповітом йому повідомила матір [PERSON] . На той час ще залишався один місяць для подання відповідної заяви нотаріусу. [PERSON] перебував за кордоном, час сплинув дуже швидко та він не встиг подати відповідну заяву. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позивачем та його представником [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. До того ж як вказав Верховний Суд у постанові від 29 січня 2025 року у справі №183/8184/23 (провадження №61-10216св24) якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням юридичної визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі їхньої відсутності - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 29 липня 2025 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed