Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Позовні вимоги. Позивач [PERSON] , 29.10.2025 року (вх. № 24221) звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини, яка відкрилася за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Зазначає що вона, не перебувала з померлим у родинних стосунках і не є спадкоємцем за законом. Про спадкоємців померлого їй нічого не було відомо. На момент смерті [PERSON] перебувала за кордоном. Про смерть останнього довідалась від матері, яка проживала по сусідству з померлим в селі Любеля, Львівського району, Львівської області. [PERSON] відомо, що померлий тривалий час проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO] . Також їй відомо, що [PERSON] в листопаді 2012 році склав заповіт на все належне йому майно на користь цивільної дружини - [PERSON] , донька якої - [PERSON] , на її думку, мала б право успадкувати по смерті матері все належне [PERSON] майно. Саме [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] в його помешканні за адресою: [ADDRESS] . Також [PERSON] здійснювала поховання [PERSON] . 17.07.2025 року [PERSON] подзвонила їй та повідомила про те, що вона прибирала в квартирі померлого [PERSON] і знайшла заповіт, складений 20.09.2021 року, яким він заповів все своє майно їй. Після чого, 25.07.2025 року звернулася до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коваль О. М. з метою реєстрації спадкової справи. 02.10.2025 року [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Коваль О. М. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою від 02.10.2025 року № 164/02-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і повідомлено, через те, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв?язку з необізнаністю про наявність заповіту [PERSON] , складеного на її ім?я, така не віднситься до спадкоємців померлого за законом, не проживала з ним, ніколи не мала з ним розмов про спадкування його майна, розуміючи, що заповіт - це виключне право кожної особи. Тому не змогла скористатись правом на прийняття спадщини з приводу незнання про заповіт, а тому змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. За таких обставин він як спадкоємець звернувся до суду з позовом про визнання права власності, та встановлення факту родинних відносин, тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І. (а.с. 14). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.10.2025 року вище вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недоліками (а.с. 17-19). 05.11.2025 року від [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій остання виконала вимоги ухвали (а.с. 21-41). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.07.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі (а.с. 42-43). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.02.2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с. 108-109). Позиція сторін по справі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити такі у повному обсязі. Уповноважений представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Коваль О. М. Львівського міського нотаріального округу у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, місце та час проведення такого була належним чином повідомлена, окрім цього, 24.12.2025 року подала заяву у якій просила проводити розгляд справи без її участі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи які не з`явились, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для ухвалення судом законного та об`єктивного рішення. Дослідивши матеріали справи за позовом, заслухавши покази свідка [PERSON] , дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Також, копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2019 року, стверджується, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 347 (а.с. 9). Відповідно до копії заповіту від 20.11.2012 року [PERSON] на випадок його смерті зробив таке заповітне розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що мені буде належати на день моєї смерті і на що я Законом матиму право заповідаю [PERSON] ». Заповіт посвідчено [PERSON] секретарем Любельської сільської ради Жовківського району Львівської області. (а.с. 10). Відповідно до копії заповіту від 20.09.2021 року [PERSON] на випадок його смерті зробив таке заповітне розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що мені буде належати на день моєї смерті і на що я Законом матиму право заповідаю своїй похресниці [PERSON] ». Заповіт посвідчено [PERSON] , старостою села Любеля Львівського району Львівської області. (а.с. 8). Згідно витягу про реєстрацію в спадковій справі № 81990888 від 25.07.2025 року приватним нотаріусом Коваль О. М.. відкрито спадкову справу № 23/2025 спадкодавцем у якій є [PERSON] (а.с. 11). Постановою приватного нотаріуса Коваль О. М. № 164/02-31 від 02.10.2025 року [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальних дій (а.с. 12). Судом також копію спадкової справи № 23/2025 до майна [PERSON] (а.с. 79-105) та інші документи, які містяться у матеріалах справи. В судовому засіданні також була допитана свідок [PERSON] , яка зазначила, що найшла заповіт та підтведила викладені позивачем обставини у позовній заяві. Застосоване судом законодавство при розгляді справи та висновки суду. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Норми статті 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до статті 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту статті 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Як було зазначено позивачкою, вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що на час смерті не проживала з померлою особою, не знала про наявність заповіту на її користь то виїхала за межі країни у зв`язку з воєнною агресією російською федирацією, а згодом оголошено воєнний стан, а тому з поважних причин не мала змоги вчасно оформити всі відповідні документи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, інших спадкоємців судом не встановлено, позивачем не було заявлено відмови від спадщини та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору. Беручи до уваги думку позивачки, яка не заявляла вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, а також те, що Львівська міська рада не вчиняла жодних дій, які б призвели до порушення прав позивачки і які, як наслідок, призвели до звернення останньої до суду з позовом, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки понесених останньою судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved