Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

16.01.2026 року до Балтського районного суду Одеської області надійшли матеріали цивільної справи № 505/4386/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, направлені за підсудністю Подільським міськрайонним судом Одеської області відповідно до ухвали суду від 11.12.2025 року. Ухвалою судді від 16.01.2026 року провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.11.2022 року [PERSON] встановила мобільний додаток monobank. Пройшовши реєстрацію та надавши документи відповідач підписала Анкету-заяву Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 03.11.2025 року становить 33648,92 грн., в т.ч.: 33614,66 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 34,26 грн. заборгованість за пенею. Враховуючи викладене, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 33648,92 грн. та понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн. Представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 04.02.2026 року не з`явилася. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта відправлення повертається відправнику з причин відсутності одержувача за вказаною адресою. Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, який надсилався за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS] повернувся на адресу суду 10.02.2026 року з довідкою «Укрпошти» з відміткою «адресат відсутній». В судове засідання, яке було призначено на 23.02.2026 року відповідач не з`явилася. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта відправлення прийнято в м. Балта 05.02.2026 року. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта від 09.03.2026 року відправлення не надалося можливим вручити з інших причин. Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 13.03.2026 року не з`явилася. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта від 13.03.2026 року відправлення не надалося можливим вручити з інших причин. Крім того, відповідач повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 23.02.2026 року та на 13.03.2026 року шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судові засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, яка підписана відповідачем 10.11.2022 року, [PERSON] звернулася до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з проханням відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку. [PERSON] , підписуючи цю Анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у Мобільному додатку monobank, засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Погоджується з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг "Monobank", з підписанням якого в Мобільному додатку Договір набуває чинність. Також, [PERSON] шляхом накладення електронного підпису підписала Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є невід`ємною частиною Анкети-заяви до Договору. Як вбачається з довідки про наявність рахунку від 03.11.2025 року клієнт [PERSON] має рахунок № [NUMBER] , тип рахунку карта Чорна, валюта рахунку UAН, статус картки активна до 07/28. Відповідно до довідки про розмір встановленого ліміту від 03.11.2025 року клієнту [PERSON] за Договором від 10.11.2022 року за карткою № [NUMBER] було встановлено кредитний ліміт, а саме 09.12.2024 року у розмірі 10000,00 грн., 09.12.2024 року у розмірі 0,00 грн., 13.12.2024 року у розмірі 10000,00 грн. та 13.02.2025 року у розмірі 20000,00 грн. Станом на 03.11.2025 року відповідач має залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 33614,66 грн., про що свідчить виписка про рух коштів по картці № [NUMBER] за період з 07.01.2023 року по 03.11.2025 року, а також розрахунок заборгованості за договором № б/н від 10.11.2022 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 цієї статті). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 цієї статті). Ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 1 ст. 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно абз. 3 ч. 7 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016 року у разі укладення за бажанням споживача договору про споживчий кредит з використанням дистанційних каналів комунікації така інформація на паперовому чи іншому носії інформації тривалого використання надається споживачу за його зверненням після укладення договору. На вимогу споживача кредитодавець зобов`язаний безоплатно надати йому копію проекту договору про споживчий кредит у паперовому або електронному вигляді (за вибором споживача) (ч. 9 цієї статті). Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про споживче кредитування» визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Положеннями ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено право споживача на відмову від договору про споживчий кредит. Так, ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України, ст. 36 ГПК України та ст. 79 КАС України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач свої зобов`язання за Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 10.11.2022 року виконав в повному обсязі, відкривши відповідачу поточний рахунок та надавши їй можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Анкетою-заявою та в межах встановленого кредитного ліміту в сумі 20000,00 грн. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч. 1 ст. 611 ЦК України. Ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, визначено що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Враховуючи вищевикладене та те, що станом на 03.11.2025 року [PERSON] не сплатила заборгованість за кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 10.11.2022 року за тілом кредиту врозмірі 33614,66 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо нарахованої позивачем пені в розмірі 34,26 грн. слід зазначити таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023 року, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» та виключено п. 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк з дня його припинення або скасування. Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є ЦК України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (п. 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (п. 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (п. 69)). Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене, а також те, що штрафні санкції за кредитним договором нараховані під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Отже, нарахована кредитором пеня в розмірі 34,26 грн. за прострочення боргового зобов`язання стягненню з відповідачки не підлягає. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн., який банк просить стягнути з відповідача на свою користь. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 21.11.2025 року № 46206185586, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., а оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення 99,90 %, отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витратипропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме судовий збір в сумі 3024,97 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial