Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

представник заявника [PERSON] [PERSON] в заяві просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Димитров, Донецької області, який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Покровськ, Донецької області, України, посилаючись на те, що [INFO] помер брат заявниці [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , що на час його смерті є тимчасово окупованою територією України. Факт родинного зв`язку між заявником та померлим підтверджується її свідоцтвом про народження, відповідно до якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] .. Батько заявниці [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до витягу з ЄРДР № 12026052410000057 від 16.01.2026. 16.01.2026 до Покровського районного управління поліції надійшло повідомлення про те, що [INFO] за адресою: [ADDRESS] , внаслідок збройної агресії російської федерації було вбито брата заявниці [PERSON] , [INFO] . Заявниця звернулася до Звенигородського відділу РАЦС щодо реєстрації смерті брата. Проте їй було відмовлено у державній реєстрації смерті у зв`язку з відсутністю документів встановленого зразка, які підтверджують факт смерті. Інших документів, що підтверджують факт смерті, отримати неможливо у зв`язку з тим, що смерть настала на тимчасово окупованій території України. У зв`язку з відсутністю документів встановленого зразка, єдиною підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду. А тому заявник і звернулася до суду з даною заявою. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник заявника подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутності сторони заявника, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Звенигородського відділ ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області Київського МУ МЮ України в судове засідання не з`явився, від начальника відділу до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за відсутності представника відділу ДРАЦС. З`ясувавши усі обставини справи та перевіривши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на які посилається представник заявника, як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне. [INFO] помер брат заявниці [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , що на час його смерті є тимчасово окупованою територією України. Факт родинного зв`язку між заявницею та померлим підтверджується свідоцтвом про народження заявниці (а.с.11), відповідно до якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] .. Батько заявниці [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 184 від 17.03.2009, серія [NUMBER] (а.с.14), виданим відділом РАЦС по місту Красноармійську Донецької області. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12026052410000057 від 16.01.2026 (а.с.10), 16.01.2026 до Покровського районного управління поліції надійшло повідомлення про те, що 07.12.2025 за адресою: [ADDRESS] , внаслідок збройної агресії російської федерації було вбито [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулася до Звенигородського відділу РАЦС щодо реєстрації смерті брата. Проте їй було відмовлено у державній реєстрації смерті у зв`язку з відсутністю документів встановленого зразка, які підтверджують факт смерті. Інших документів, що підтверджують факт смерті, отримати неможливо у зв`язку з тим, що смерть настала на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факт смерті особи у разі неможливості реєстрації цього факту органом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, не передбаченими законодавством України, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на таких територіях. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки смерть настала на території, де ведуться активні бойові дії, що унеможливлює отримання медичного документа встановленого зразка, який може бути прийнятий для державної реєстрації смерті. У зв`язку з цим, заявник не має можливості отримати лікарське свідоцтво про смерть або інший документ встановленої форми, що є підставою для проведення державної реєстрації смерті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1. Документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2. Рішення суду про встановлення факту смерті особи. Таким чином, у зв`язку з відсутністю документів встановленого зразка, єдиною підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду. Факт смерті підтверджується наявними доказами, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026052410000057 від 16.01.2026, відповідно до якого встановлено, що [INFO] за адресою: [ADDRESS] , внаслідок збройної агресії російської федерації загинув [PERSON] , [INFO] . Факт смерті також підтверджується інформацією, розміщеною у соціальній мережі Facebook (а.с.16-17), а саме публікацією за посиланням: [INFO] в якій міститься повідомлення про смерть [PERSON] .. На даний час у заявника відсутні інші документи, що підтверджують факт смерті. У зв`язку з викладеним, вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті її рідного брата. Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у повному обсязі. Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 зазначеного Закону, на відповідних територіях встановлюється особливий правовий режим, який передбачає обмеження можливості реалізації прав громадян та функціонування органів державної влади. На момент смерті [PERSON] територія міста Покровськ Донецької області перебувала в зоні активних бойових дій, що унеможливлювало належне функціонування органів державної влади України та отримання документів встановленого зразка. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у разі неможливості реєстрації цього факту органом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами того, що така подія мала місце у певний час і за певних обставин. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду від 22.04.2021, під час розгляду справ про встановлення факту смерті особи вимога щодо обов`язкового отримання письмової відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану не передбачена законодавством Згідно з розд. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті, зокрема є: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У разі направлення судом рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення державна реєстрація смерті проводиться в день надходження копії такого рішення без звернення будь-якої особи. В силу положень ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, враховуючи, що ЦПК України передбачено можливість встановлення факту, який має юридичне значення, в даному випадку факту смерті особи, виникла необхідність в зверненні до суду з даною завою, щоб в послідуючому було можливо здійснити належну реєстрацію смерті [PERSON] в органах ДРАЦСу та мати можливість оформити, в тому числі, спадкові права спадкоємцю. За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України може бути подана за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами такої території України (Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16 "Про окремі питання застосування Закону України від 4 лютого 2016 року N 990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України"). Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025р. №367, м.Покровськ за кодом у Переліку [NUMBER] перебувало в зоні ведення активних бойових дій з 24.02.2022 по даний час. Таким чином, судовий розгляд щодо встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м.Покровськ Донецької області України необхідно здійснювати в межах юрисдикції Багачевського міського суду Черкаської області, так як заявниця зареєстрована як ВПО в м. Багачеве, що стверджується довідкою від 08.10.2024 № 7126-5003481541 (а.с.12). У постанові КЦС ВС від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 Верховний Суд дійшов висновку, що встановлення факту смерті фізичної особи на підставі п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів установить обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи в точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної влади факту смерті. Враховуючи, що у заявниці відсутні такі документи як лікарське свідоцтво про смерть, орган державної реєстрації актів цивільного стану може вчинити реєстрацію смерті лише за рішенням суду. А тому, суд вважає за необхідним встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Димитров, Донецької області, який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Покровськ, Донецької області, Україна.

Outcome: approved