Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

У січні 2026 року заявник Білоцерківська міська рада звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора, посилаючись на те, що відповідно до листа від 01 грудня 2025 року №5926 управління комунальної власності Білоцерківської міської ради просить Білоцерківську міську раду в межах повноважень вжити заходів щодо визнання права власності за Білоцерківською міською територіальною громадою на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] . Як додатково встановлено з вищевказаного листа зазначена квартира була приватизована 05 вересня 2000 року громадянами: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Листом від 09 грудня 2025 року №30.1-51/1962 Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про смерть [PERSON] від 03 липня 2014 року №1095, [PERSON] від 11 вересня 2018 року №1523 та [PERSON] від 22 серпня 2022 року №1824. Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83748632 від 26 грудня 2025 року на ім`я [PERSON] (дата смерті [INFO] ) за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. З аналізу викладеного, слід дійти висновку, що до нотаріуса для заведення спадкової справи та видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] ніхто не звертався. Отже, варто виснувати, що на підставі наведених вище доказів єдиним власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи викладене просили суд: визнати спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , [INFO] , та яка складається з квартири [ADDRESS] відумерлою; передати відумерлу спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] у комунальну власність Білоцерківської міської територіальної громади в особі Білоцерківської міської ради. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026, головуючим суддею визначено суддю Кошель Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 17 березня 2026 року. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, представників не направили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом 17.03.2026 р. за вх..№16989 отримано заяву, в якій представник позивача [PERSON] просила розгляд справи проводити у відсутності представника Білоцерківської міської ради, заяву підтримує та просить задовольнити заяву в повному обсязі. Суд відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. (ст. 334 ЦПК України) Згідно з ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Відповідно до ст. 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. (ст. 338 ЦПК України) Судом встановлено, що листом від 01 грудня 2025 року за №5926 управління комунальної власності Білоцерківської міської ради просить Білоцерківську міську раду в межах повноважень вжити заходів щодо визнання права власності за Білоцерківською міською територіальною громадою на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] . Додатково повідомлено, що зазначена квартира була приватизована 05 вересня 2000 року громадянами: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Листом від 09 грудня 2025 року за №30.1-51/1962 Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надав повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про смерть [PERSON] від 03 липня 2014 року за №1095, [PERSON] від 11 вересня 2018 року за №1523 та [PERSON] від 22 серпня 2022 року за №1824. Згідно листа від 09 грудня 2025 року за №30.1-51/1961 Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив Білоцерківську міську раду про наявність в архіві відділу наступних актових записів: про шлюб № 517 від 21 липня 1963 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , складений відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області. Відмітка про розірвання шлюбу відсутня; про шлюб № 1248 від 03 вересня 1988 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , складений відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області; про розірвання шлюбу №350 від 27 квітня 1989 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , складений відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області. Також листом від 17 грудня 2025 року за №30.1-51/2021 Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив про наявність актового запису про смерть [PERSON] від 04 серпня 1999 року за №1107, який був чоловіком померлої [PERSON] та батьком [PERSON] та [PERSON] . З листа управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 03 грудня 2025 року за №15.1-11/2499 вбачається, що за відомостями реєстру Білоцерківської територіальної громади [PERSON] була знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] 23 вересня 2014 року у зв`язку зі смертю [INFO] . [PERSON] був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] 14 вересня 2018 року у зв`язку зі смертю [INFO] . [PERSON] був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] 01 вересня 2022 року у зв`язку зі смертю [INFO] . Відповідно до листа Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 13 січня 2026 року за №БЦ 324/1, встановлено, що згідно даних паперових носіїв станом до 01 січня 2013 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване в рівних частках за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 05 вересня 2000 року, виданого Комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква (реєстрова книга №101, реєстровий №11180). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №461236467, сформованої 22 січня 2026 року, [PERSON] значиться власником 1/3 частки в спільній частковій власності (номер відомостей про речове право: 32171863) на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстровий №1-1665, виданий 27 червня 2019 року, яке згідно із витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83748535 від 26 грудня 2025 року [PERSON] отримав після смерті [PERSON] . Ще 1/3 частка в спільній частковій власності (номер відомостей про речове право: 8457336) на зазначену вище квартиру належить також [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстровий №3-127, виданий 22 січня 2015 року, яке згідно із витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83748324 від 26 грудня 2025 року [PERSON] отримав після смерті [PERSON] . Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26 грудня 2025 року за №83748632 на ім`я [PERSON] (дата смерті [INFO] ) за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Як встановлено судом, власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , який помер [INFO] . Також судом встановлено, що Білоцерківською міською радою було направлено запит від 04 грудня 2025 року за №5023/01-07 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», для з`ясування інформації з ким укладено договір про надання послуг із водопостачання (водовідведення) за адресою: [ADDRESS] , а також інформації про наявну або відсутню заборгованість за отриманні послуги та коли здійснено останню оплату за наданні послуги. Згідно відповіді від 09 грудня 2025 року за №1-03/13-3467, ТОВ «Білоцерківвода» повідомило, що за вказаною адресою не укладено договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення. Особовий рахунок оформлений на [PERSON] на підставі довідки, виданої Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради ЖЕК №2 від 14 квітня 2010 року №731 (зареєстрована за вказаною адресою та має склад сім`ї 3 особи: [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] , і син - [PERSON] , [INFO] . Станом на 01 грудня 2025 року заборгованість по особовому рахунку за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення становить 6 515, 39 грн. Також, Білоцерківською міською радою було направлено запит від 04 грудня 2025 року №5024/01-07 до Білоцерківського відділення Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» для з`ясування інформації з ким укладено договір про надання послуг із постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , а також інформації про наявну або відсутню заборгованість за отриманні послуги та коли здійснено останню оплату за наданні послуги. З відповіді ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 18 грудня 2025 року за №КОФ/100.1.6.2-ВИХ-32450-25вбачається, що договір на розподіл природного газу за вказаною адресою укладено з гр. [PERSON] , заборгованість за послугу з розподілу природного газу за вказаною адресою становить 266, 07 грн. Крім того, Білоцерківською міською радою було направлено запит від 04 грудня 2025 року за №4963/01-07 до Білоцерківського відділення обслуговування клієнтів Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» в для з`ясування інформації з ким укладено договір про надання послуг з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» від 04 грудня 2025 року за №3593, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №400108953 за адресою: [ADDRESS] , укладено з [PERSON] . Протягом періоду з червня 2023 року по листопад 2025 року на особовий рахунок № [NUMBER] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» жодної оплати не надходило. Станом на момент надання відповіді по вказаному договору заборгованість за спожиту електричну енергію становить 1438,24 грн. З вищевказаних відповідей вбачається, що за адресою [ADDRESS] , особові рахунки на надання комунальних послуг відкрито на померлу [PERSON] та померлого [PERSON] . Останні проплати за отримання комунальних послуг за вказаними рахунками надходили до смерті зазначених осіб, заборгованість досі ніхто не погасив. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Відповідно до ст. 338 ЦПУ України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] , [INFO] , залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Осіб, які могли бути спадкоємцями майна [PERSON] відповідно до ст. 1222, 1261-1265 ЦК України судом не встановлено. Виходячи із вищенаведеного, заявлені вимоги є правомірними, тому суд дійшов висновку про їх задоволення, визнання спадщини відумерлою та її передачу територіальній громаді відповідно до закону. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі « Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його уставленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved