Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 25 870 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп., зазначаючи, що 02.07.2025 ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] уклали договір надання грошових коштів у кредит № 8684580725 в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Строк кредиту (строк дії договору) становив 360 днів, стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником право користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою. 0,87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Знижена процентна ставка 0,7% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Позичальник 01.08.2025 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до договору надання грошових коштів у кредит № 8684580725 від 02.07.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» надає позичальнику кредит на суму у розмірі: 10 000 грн 00 коп. шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту), проценти за користування Кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» як сторона договору свої зобов`язання за договором надання грошових коштів у кредит виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. В той же час, відповідач всупереч умовам договору надання грошових коштів у кредит свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконав, проценти за користування грошовими коштами в повному обсязі не сплатив. Станом на 08.01.2026, заборгованість відповідача перед позивачем становить 25 870,00 грн, з яких: 10 000,00,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 15 870,00 грн заборгованість за процентами. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № 8183320525 від 02.07.2025 у розмірі 25 870 грн та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн і повідомляє, що орієнтовний розрахунок судових витрат складається з витрат на правничу допомогу у сумі 5 000 грн, докази щодо яких які мають бути подані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 30.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, призначено справу до судового розгляду, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду, витребувано докази. Представник позивача ТОВ «ІННОВА-НОВА» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно зі змістом позовної заяви просить справу розглядати у відсутність представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надав. На адресу відповідача, яка згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру є його адресою реєстрації, направлялась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, котрі повернулися до суду без їх отримання відповідачем та з відміткою пошти (адресат відсутній за вказаною адресою). Крім того, йому неодноразово направлялись повістки, у яких повідомлялися дати судових засідань. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі, і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Отже, фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до копії анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://finsfera.ua//) відповідач 02.07.2025 виявив бажання отримати у кредит 10 000 грн на свою банківську карту (а.с. 14). Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту та оферти відповідач був ознайомлений з інформацією про укладення договору про споживчий кредит та вартістю позики 02.07.2025, зокрема із процентною ставкою, і цей договір був ним підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора 3412 зі сторони позичальника (а.с. 45-47). Відтак 02.07.2025 ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] уклали договір про надання грошових коштів у кредит № 8684580725 в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму у розмірі 10 000 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту), проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 10 000 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту) та процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті договору значення розміру комісії за видачу кредиту становить 0% (нуль процентів), це означає, що комісія за видачу кредиту відсутня. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником право користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою. 0,87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Знижена процентна ставка 0,7% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Позичальник 01.08.2025 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. З метою отримання кредиту, відповідач в договорі зазначив свої особисті дані та номер рахунку: [NUMBER] . Перед укладенням цього договору товариство здійснило електронну ідентифікацію позичальника для входу в особистий кабінет, відповідно до п. 2.1. договору, та був використаний наступний спосіб ідентифікації та верифікації позичальника ( в тому числі здійснений з метою укладення попередніх правочинів між сторонами), з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу:- отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) Товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь- яких причин, які не залежать від Товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), Сторони дійшли згоди, що даний Договір автоматично втрачає свою дію та між Сторонами не виникає (не виникне) взаємних прав та обов`язків згідно даного Договору. Позичальник втрачає право отримати кредитні кошти за цим Договором, а у Товариства не виникає прострочення кредитора. Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору надання грошових коштів у кредит не виконав, проте позивач як сторона згаданого договору свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000 гривень, що підтверджується інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про зарахування через систему інтернет-еквайрингу EasyPay (ID операції: 1633447752; призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» Pay from account to card [NUMBER] ») від 13.02.2026 № БТ/Е-4732 (а.с.104-106). Також надання позивачем кредитних коштів в сумі 10 000 грн відповідачу шляхом зарахування на банківську картку № [NUMBER] підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №20271-1354-232125961, ІД операції 1633447752 (а.с. 37). Переказ коштів здійснено надавачем платіжних послуг ТОВ ФК «Контрактовий дім», що діє на підставі договору №160523/1 від 16.05.2023, укладеного між даним товариством та позивачем (а.с. 17-21). Доказів на спростування отримання кредиту в сумі 10 000,00 грн відповідач не надав. В той же час відповідач всупереч умовам договору Позики та нормам статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 Цивільного Кодексу України свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики у строки, обумовлені додатком № 1 до договору про надання грошових коштів у кредит № 8684580725 від 02.07.2025 року - графіком платежів (а.с. 33 зв. 34) не повернув, проценти за користування грошовими коштами в повному обсязі не сплатив. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за особливостями укладення кредитного договору в електронній формі шляхом підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 3412, 02.07.2025 уклав договір надання грошових коштів у кредит №8684580725 з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС». Отже, відповідно до вимог ч.6 та 8 ст.11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати процентів за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки та уклали в належній формі кредитний договір. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] як сторона Договору вчинив 01.08.2025 дії щодо погашення кредитної заборгованості, зокрема споживач сплатив грошові коштів на користь кредитодавця в сумі 3600 грн, з яких 2100 грн становила сплата за нарахованими процентами, що, в свою чергу, послужило підставою для застосування позикодавцем до договірних зобов`язань положень передбаченою п.2.6.2. зниженої процентної ставки в розмірі 0,7% в день на період дії довгору з 02.07.2025 по 31.07.2025 (а.с. 59-61). Крім того, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що за період дії договору з 02.08.2025 по 29.12.2025 було здійснено нарахування процентів за користування кредитними коштами за базовою денною процентною ставкою 1 % на суму 15 000 грн, та з 30.12.2025 по 08.01.2026 за базовою денною процентною ставкою 0,87 % на суму 870 грн, тобто за вказаний період позивачем нараховано проценти за згаданим договором на суму 15 870 грн. Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості, контррозрахунку не надав. Вказані проценти відповідачем у строки, обумовлені додатком № 1 до договору про надання грошових коштів у кредит № 8684580725 від 02.07.2025 року - графіком платежів, відповідач позичальник [PERSON] не сплатив. Так, він не сплатив нараховані проценти в обумовленій додатком до договору сумі 31.08.2025, 30.09.2025, 30.10.2025, 29.11.2025 та 29.12.2025. Також з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ТОВ «ІННОВА-НОВА» має ідентифікаційний код юридичної особи 44127243, що підтверджує зміну найменування даної юридичної особи із ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на ТОВ «ІННОВА-НОВА» (а.с.74-78). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд встановив, що кошти, фактично отримані відповідачем як кредит 02.07.2025, строк повернення яких встановлено 27.06.2026, відповідач не повернув, також суд встановив, що відповідач в добровільному порядку встановлені графіком платежів проценти кредитору не сплатив. Позивач, як вбачається із його позовних вимог, а також із підстав та обґрунтувань позову, звертається із вимогою дострокового повернення кредиту тіла кредиту, строк виплати якого ще не настав, а також процентів, строк виплати яких настав, та строк виплати яких ще не настав, станом на 08.01.2026. Проаналізувавши доводи позивача та наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків. За змістом пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», споживач - це фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит. Споживчий кредит це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»). За змістом частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №638/13683/15-ц зазначила, що, визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів. Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність (частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц дійшла висновку, що частина десята статті11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10.06.2017, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Велика Палата Верховного Суду вважає, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10.06.2017, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Суд, встановивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10.06.2017, в якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами. На підставі пункту 6.4 договору між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] надання грошових коштів у кредит від 02.07.2025 № 8684580725 у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених даним договором), строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в договорі (або окремо надану позичальником товариству) та/ або шляхом СМС-повідомлення на номер телефону позичальника, зазначений в договорі або в його особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб, передбачений цим пунктом договору на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому договорі (або окремо повідомлені позичальником або зазначені ним а особистому кабінеті). Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання товариством електронного підтвердження про таке направлення. В даному випадку позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів (в тому числі і всіх платежів, передбачених даним договором) протягом 30 календарних днів з дня отримання від товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору, така вимога товариства втрачає чинність. При цьому в даному випадку вважається, що позичальник усунув порушення умов договору, якщо на 31 день з дня отримання від товариства вищезазначеної вимоги (повідомлення) у позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення позичальнику повідомлення (вимоги) та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги (повідомлення). В іншому разі, вимога залишається дійсною, а позичальник зобов`язаний не пізніше 30 дня з дня одержання вимоги (повідомлення) повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі, передбачені договором. Також у матеріалах справи відсутні докази здійснення товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» або товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» направлення [PERSON] вимоги про повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів, передбачених даним договором), строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі в особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в договорі (або окремо надану позичальником товариству) та/ або шляхом СМС-повідомлення на номер телефону позичальника, зазначений в договорі або в його особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб, передбачений договором на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому договорі (або окремо повідомлені позичальником або зазначені ним а особистому кабінеті), отримання товариством електронного підтвердження про таке направлення. На підставі пункту 6.1 договору надання грошових коштів у кредит від 02.07.2025 № 8684580725 сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюється згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в пункті 6.3 договору. Відповідно до графіка платежів (додаток №1 до договору) повернення кредиту здійснюється 27.06.2026 року, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісяця: 01.08.2025 в сумі 2100 грн, 31.08.2025 в сумі 3000 грн, 30.09.2025 в сумі 3000 грн, 30.10.2025 в сумі 3000 грн, 29.11.2025 в сумі 3000 грн, 29.12.2025 в сумі 3000 грн, 28.01.2026 в сумі 2610 грн, 27.02.2026 в сумі 2610 грн, 29.03.2026 в сумі 2610 грн, 28.04.2026 в сумі 2610 грн, 28.05.2026 в сумі 2610 грн, 27.06.2026 в сумі 2610 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» наведено розрахунок заборгованості за договором надання грошових коштів у кредит від 02.07.2025 № 8684580725, за яким нараховано проценти з 02.07.2025 по 01.08.2025 із застосуванням процентної ставки 0,7 % на день від суми кредиту. Ця сума нарахованих процентів, як вбачається із розрахунку, повністю погашена, і її стягнення не входить до позовних вимог. Крім того, нараховано проценти з 02.08.2025 по 29.12.2025 із застосуванням процентної ставки 1 % на день від суми кредиту в сумі 15 000 грн (10 000 грн х 1% х 150 днів) та нараховано проценти з 29.12.2025 по 08.01.2026 із застосуванням процентної ставки 0,87 % на день від суми кредиту в сумі 870 грн (10 000 грн х 0,87% х 10 днів) . Відповідно до додатка № 1 до договору про надання грошових коштів у кредит №8684580725 від 02.07.2025 року - графіка платежів, станом на 08.01.2026, тобто на дату здійснення кінцевого розрахунку заборгованості (а.с. 59-61), яким позивач обґрунтовує суму невиконаного зобов`язання зі сплати процентів, останній платіж (за процентами), строк здійснення якого настав, відповідач повинен був здійснити 29.12.2025. Сума нарахованої заборгованості зі сплати процентів станом на 29.12.2025 становила 15 000 грн. Отже, ТОВ «ІННОВА-НОВА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення процентів за користування кредитом в сумі 15 000 грн, строк сплати яких настав. Наступною датою сплати заборгованості за процентами, що нараховані у відповідний 30-денний період, було 28.01.2026. Станом на 08.01.2026 вказана заборгованість, тобто заборгованість за період з 30.12.2025 по 08.01.2026 згідно зазначеного графіка, у відповідача ще не виникла, тобто строк виконання зобов`язання зі сплати відсотків за період з 30.12.2025 по 08.01.2026 ще не настав, а відтак ТОВ «ІННОВА-НОВА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення процентів за користування кредитом в сумі 870 грн, строк сплати яких ще не настав. Враховуючи, що товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» (попередня назва ТОВ «ІННОВА ФІНАНС») не реалізувало право вимоги дострокового виконання зобов`язання за договором надання грошових коштів у кредит від 02.07.2025 № 8684580725, відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку про виникнення у [PERSON] обов`язку дострокового повернення кредиту, строк сплати якого не настав, на порушення норм матеріального права. Отже, будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, або ж вносив платежі щодо погашення заборгованості, за винятком платежу від 01.08.2025, матеріали справи не містять. Станом на день розгляду справи, зобов`язання за кредитним договором належним чином відповідачем не виконано. Разом з тим, з огляду на викладене вище у позивача не виникло права щодо стягнення платежів за договором кредиту тіла кредиту в сумі 10 000 грн та заборгованості, що виникла після 29.12.2025 в сумі 870 грн, строк виплати яких не настав. Такі вимоги є передчасними. Разом з тим, у позивача виникло право вимоги до відповідача із стягнення платежів за договором про надання грошових коштів у кредит від 02.07.2025 № 8684580725, строк виплати яких настав, а саме платежів за процентами, який відповідач зобов`язаний був здійснити 31.08.2025 в сумі 3000 грн, 30.09.2025 в сумі 3000 грн, 30.10.2025 в сумі 3000 грн, 29.11.2025 в сумі 3000 грн, 29.12.2025 в сумі 3000 грн на загальну суму 15 000 грн. Отже, суд вважає, що загалом сума невиконаного зобов?язання, що підлягає стягненню, складається із нарахованих позивачем та не сплачених відповідачем процентів, становить 15 000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень). Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивач належними та допустимими доказами перед судом довів факт порушення його права у вказаних правовідносинах із [PERSON] , а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість, яка в сукупному розмірі становить 15 000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень) та складається із заборгованості за процентами, строк виплати яких настав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позов частково, а саме на 15 000 грн із заявленої вимоги на 25 870 грн, тобто на 57,98% від заявленої майнової вимоги. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 102 від 13.01.2026 (а.с.63). Судовий збір, який підлягає до стягнення, становить 1543,66 грн.

Outcome: partial