Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 04.12.2017 відповідачем до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» подано Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву № 113/4142906-СК на отримання кредиту, підписанням якої відповідач підтвердив згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» укладено Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 26.05.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/30-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 35 380,17 грн та понесені судові витрати. Від представника позивача в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Крім того, про розгляд справи останній повідомлявся шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті суду, адже адреса його зареєстрованого місця проживання розташована у с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області, що наразі є тимчасово окупованою територією України, листування з якою не ведеться. Повідомлення про судові засідання розміщувалися в порядку, передбаченому п. 19 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.12.2017 відповідачем підписана Заява-Договір № 113/4142906-СК (опитувальник фізичної особи) у АТ «Таскомбанк» (а.с. 5-7). 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 (а.с. 11-12). 26.05.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/30-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі й до відповідача за кредитним договором № 113/4142906-СК від 04.12.2017 (а.с. 13-15). Згідно витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, заборгованість відповідача за кредитним договором № 113/4142906-СК від 04.12.2017 становить 35 380,17 грн (а.с. 18). Згідно розрахунку заборгованості за період з 26.05.2024 по 31.10.2025, заборгованість відповідача за кредитним договором № 113/4142906-СК від 04.12.2017 становить 35 380,17 грн та складається з наступного: 20 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 15 380,17 грн за відсотками (а.с. 10). Відповідно до п. 4.2.1 Договору факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, протягом 10-ти робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором Фактору, Клієнт зобов`язаний повідомити боржників та поручителів про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору…. (а.с. 14-зворот). Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач у законному порядку був повідомлений АТ «Таскомбанк» про відступлення права грошової вимоги до нього ТОВ «ФК «ЄАПБ». Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 взагалі є неповним. В матеріалах справи містяться лише сторінки 1-2 та 7-8, сторінки з 3 по 6 відсутні. Відповідно, суд позбавлений можливості дослідити вказаний доказ у повному обсязі. Матеріали справи також не містять інших доказів на підтвердження переходу права вимоги за цим Договором до відповідача за кредитним договором № 113/4142906-СК від 04.12.2017. Окрім наведеного, суд встановив, що матеріали справи взагалі не містять ані Заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», ані Заяви № 113/4142906-СК на отримання кредиту, підписанням якої відповідач підтвердив згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, ані паспорта кредиту, ані умов отримання кредиту. Тобто, відсутні докази укладення кредитного договору, за яким існує заборгованість. Заява-Договір № 113/4142906-СК (опитувальник фізичної особи) від 04.12.2017, копія якої наявна в матеріалах справи, не підтверджує існування вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача, адже вона укладена та підписана між АТ «Таскомбанк» та відповідачем, а не первісним кредитором, яким є ТОВ «ФК «ЦФР», та відповідачем, про що зазначено безпосередньо у позові в якості підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд в ході розгляду справи встановив, що позивач не довів поза розумним сумнівом факт недобросовісності з боку відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, понесені витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 629, 1049, 1054, 1082 ЦК України,

Outcome: dismissed