Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Адвокат Сабатюк Наталія Петрівна звернулась до суду із позовом в інтересах [PERSON] до Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами,який знаходиться по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, що складається із 3 членів: дружина [PERSON] , син [PERSON] , головою якого був [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] належну йому частку житлового будинку у встановленому законом порядку прийняла дружина [PERSON] , однак не оформила спадкові права. 02.05.2024 [PERSON] склала заповідальне розпорядження відповідно до якого заповіла [PERSON] усе належне їй майно. [INFO] померла [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Підгайної І.В., відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, у зв"язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Посилаючись на наведене позивач, просить задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання до суду не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Золотниківської сільської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву. Третя особа приватний нотаріус Підгайна І.В. у судове засідання не з"явилася, просила розгляд справи проводити за її відсутності. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Відповідно до погосподарської книги, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належав колгоспному двору, що складається із 3 членів: дружина [PERSON] , син [PERSON] , головою якого був [PERSON] . Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , що по [ADDRESS] , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Бурканівською сільською радою Теербовлянського району Тернопільської області 10.11.2008 року. Після мерті [PERSON] належну йому частку житлового будинку у встановленому законом порядку прийняла дружина [PERSON] , однак не оформила спадкові права. [PERSON] 02.05.2024 склала заповідальне розпорядження відповідно до якого заповіла [PERSON] усе належне їй, що підтверджується заповітом посвідченим секретарем Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі під №109. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 10.06.2024 Золотниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку спадщину за заповітом прийняла онучка [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Підгайної І.В. №25/02-31 від 24.01.2025, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , у зв"язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. У справах приватного нотаріуса знаходиться спадкова справа №80/2024 заведена за заявою [PERSON] після смерті [PERSON] ; інші спадкоємці до нотаріалньої контори не зверталися. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ч.1ст.1233 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як вбачаєтьсяз вимог ч.1 ст.1235 ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої звернулася адвокат Сабатюк Наталія Петрівна до Золотниківської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Підгайна Інна Валеріївна про визнання права власності в порядку спадкування підлягають до часткового задоволення, за виключенням визнання права власності на 1/3 чатку житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , яка належить члену колгоспного двору [PERSON] . А тому слід визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: partial