Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У липні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області в якому просить: - визнати за [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла УЖКГ міськвиконкому 11 лютого 1998 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 10 лютого 1998 року за № 1, зареєстрованого Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації Луганської області 08 квітня 1998 року, записаного у реєстрову книгу за № 872. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 219/2025 до майна померлого [PERSON] , належить частка квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла УЖКГ міськвиконкому від 11.02.1998 р., згідно з розпорядженням (наказом) від 10.02.1998 року, зареєстрованого Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації Луганської області 08 квітня 1998 року, записаного в реєстрову книгу за № 872. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадини як дружина спадкодавця за заповітом. Державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. 25.02.2025 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з неможливістю перевірити чи відбувалась державна реєстрація на спадкове майно у відповідності до вимог ст.. 182,210 Цивільного кодексу України, оскільки в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію право власності на вказану частку квартири та у зв`язку з відсутністю довідки від відповідного бюро технічної інвентаризації, яка б підтвердила таку реєстрацію. Відповідно до інформаційного листа Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 04.11.2024 року № 44, інформація щодо об`єкта нерухомого майна зберігалася в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях. Оскільки архівні документи БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сєвєродонецької міської територіальної громади на сьогоднішній день є окупованою російською федерацією. БТІ не може надавати інформацію на запити про наявні в архівних справах зареєстровані права власності до 01.01.2013 р. Оскільки зазначені позивачкою обставини перешкоджають їй у реалізації своїх спадкових прав, вона звернулася до суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23 липня 2025 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с. 21). Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року Дванадцяту Київську державну нотаріальну контору зобов`язано надати спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 33). Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача - Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сівєрськодонецького району Луганської області відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився,причини неявки суду не повідомив. Третя особа представник Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився,причини неявки суду не повідомив. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи встановлені судом. [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру атів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.8) та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 липня 2024 року (а.с.7). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 219/2025 до спадкового майна померлого [PERSON] належить частка квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла УЖКГ міськвиконкому від 11.02.1998 р., згідно з розпорядженням (наказом) від 10.02.1998 року, зареєстрованого Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації Луганської області 08 квітня 1998 року, записаного в реєстрову книгу за № 872 (а.с. 14, 35-62). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , що прийняла спадщину, є його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] , позивач звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадини як дружина спадкодавця за заповітом. Державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. 25.02.2025 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з неможливістю перевірити чи відбувалась державна реєстрація на спадкове майно у відповідності до вимог ст.. 182,210 Цивільного кодексу України, оскільки в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію право власності на вказану частку квартири та у зв`язку з відсутністю довідки від відповідного бюро технічної інвентаризації, яка б підтвердила таку реєстрацію (а.с. 6). Відповідно до інформаційного листа Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 04.11.2024 року № 44, інформація щодо об`єкта нерухомого майна зберігалася в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях. Оскільки архівні документи БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сєвєродонецької міської територіальної громади на сьогоднішній день є окупованою російською федерацією. БТІ не може надавати інформацію на запити про наявні в архівних справах зареєстровані права власності до 01.01.2013 р. (а.с. 9). Також позивач [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, даний факт підтверджений Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.10.2022 за № 3008-5002234493, де зазначено зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , а фактично проживаюча за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону, а саме. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка названих вище вимог закону дотрималася та після відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 3 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наведені докази у сукупності свідчать про те, що, за умови відсутності інших спадкоємців, є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла її в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved