Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Адвокат Дидинська Б.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява обґрунтована тим, що заявниці та її членам сім`ї належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого головою Фонду комунального майна м. Виноградів на підставі розпорядження №18 від 08.08.1994 року. При ознайомленні з документами заявниця виявила розбіжності у написанні її імені у вказаному свідоцтві та паспорті громадянина України. Так, у свідоцтві її прізвище записано як « [PERSON] », а у паспорті « [PERSON] ». Виноградівська міська рада відмовила заявниці у внесенні виправлень і порекомендувала звернутися до суду з вимогою про встановлення юридичного факту. Встановлення такого факту заявниці необхідно для того, щоб зареєструвати квартиру в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного адвокат Дидинська Б.М. просила встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності, виданого головою Фонду комунального майна м. Виноградів на підставі розпорядження №18 від 08.08.1994 року. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Дидинська Б.М. про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися. Адвокат Дидинська Б.М. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявника, підтримує заявлені вимоги та просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи, Виноградівської міської ради Закарпатської області, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом отримання судової повістки про виклик до суду. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не подавав. Заінтересовані особи, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені шляхом направлення судових повісток про виклик до суду. Через канцелярію суду подали письмові заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують. Дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.11.1956 року, [PERSON] народилася [INFO] в м. Виноградів Виноградівського району Закарпатської області. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.10.1979 року [PERSON] та [PERSON] , одружилися 06.10.1979 року у райвідділі ЗАГС м. Виноградів Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №182. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого головою фонду комунального майна м. Виноградів від 08.08.1994 року згідно з розпорядженням від 08.08.1994 року №18, реєстровий номер 453, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної, сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: 4 особам, йому, дружині [PERSON] , синові [PERSON] та дочці [PERSON] . З архівного витягу Розпорядження №18 від 08.08.1994 року голови фонду комунального майна м. Виноградів «Про приватизацію державного житлового фонду» вбачається, що п. 14 вказаного розпорядження містив прохання наймача [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , задовільнити і передати безоплатно в приватну спільну сумісну власність йому та членам його сім`ї: склад сім`ї 4 особам, йому, дружини [PERSON] , синові [PERSON] , дочці [PERSON] . Листом Виноградівської міської ради Закарпатської області №П-1604/02-08 від 19.11.2025 року, [PERSON] повідомлено, що чинним законодавством не передбачено можливості та не визначено порядку внесення змін у свідоцтво на право власності на житло. З метою встановлення юридичного факту, рекомендували звернутися до суду. Вирішуючи заяву адвоката Дидинської Б.М., яка діє в інтересах [PERSON] , суд керується наступними положеннями законодавства. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на квартиру, у якому її прізвище зазначено як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Разом з тим, у свідоцтві про право власності на квартиру, виданому уповноваженим органом, допущено помилку у написанні прізвища власника « [PERSON] », хоча у розпорядженні на підставі якого видане вказане свідоцтво, прізвище заявника записано правильно « [PERSON] ». Вказана розбіжність у написанні прізвища перешкоджає заявнику у повному здійсненні його прав, зокрема при реєстрації квартири в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, судом встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт належності їй Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виноградівською міською радою Закарпатської області від 08.08.1994 року. При цьому, його встановлення породжує певні юридичні наслідки для заявника. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Надані заявником докази, суд, визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт належності заявниці правовстановлюючого документу. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява адвоката Дидинської Б.М., яка діє в інтересах [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved