Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 8627343 у формі електронного правочину, за умовами якого кредитодавець надав відповідачці грошові кошти, а остання зобов`язалась повернути отриманий кредит у визначений договором строк, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором. У подальшому, на підставі договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги за вказаним кредитним договором, у зв`язку з чим позивач набув статусу нового кредитора у зобов`язанні. Позивач зазначає, що відповідачка свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором платежів належним чином не виконала, унаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на момент звернення до суду загальна сума заборгованості становить 15 388,00 грн, з яких: 4 000,00 грн основна сума боргу; 2 698,00 грн проценти за користування кредитом; 8 000,00 грн неустойка; 690,00 грн комісія за надання кредиту. Посилаючись на невиконання відповідачкою умов кредитного договору та перехід до нього права вимоги за договором факторингу, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі, а також понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, проте, згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечив. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку за місцем її реєстрації, підтвердженням чого є її розписка про отримання рекомендованого повідомлення. У зв`язку з цим суд відповідно до ст.ст. 224, 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 27 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 8627343, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші передбачені договором платежі (п. 2.1 договору). Відповідно до п.п. 2.2.1 договору, сума кредиту становила 4 000,00 грн, а згідно з п.п. 2.2.2 договору строк кредитування визначено 360 календарних днів. Надання кредитних коштів передбачалося шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника (п. 2.1 договору). Згідно з умовами договору користування кредитом є платним. Так, відповідно до п.п. 2.2.8 договору, за надання кредиту встановлено комісію у розмірі 17,25 % від суми кредиту, що становить 690,00 грн. Крім того, відповідно до умов договору за користування кредитними коштами передбачено фіксовану процентну ставку 0,95 % за кожен день користування кредитом, а орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк його дії становить 18 370,00 грн (таблиця параметрів кредиту, п. 2.2 договору). Згідно з п.п. 2.2.3 та 2.2.5 договору, перший обов`язковий платіж позичальника становить 1070,00 грн та підлягає сплаті 05 квітня 2025 року, а подальше виконання зобов`язань здійснюється шляхом внесення обов`язкових платежів у порядку, визначеному договором. Умовами договору також передбачено відповідальність позичальника у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань. Зокрема, у разі прострочення виконання зобов`язань позичальник зобов`язаний сплатити неустойку, розмір якої визначений договором (п. 1.20, таблиця параметрів кредиту п. 2.2 договору). Як убачається з матеріалів справи, договір укладено в електронній формі шляхом акцепту пропозиції кредитодавця та підписання сторонами із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця, що відповідно до умов договору прирівнюється до власноручного підпису сторін (п. 5.6 договору). Отже, дослідженими судом письмовими доказами підтверджується, що сторони погодили істотні умови кредитного договору, зокрема предмет договору, суму кредиту, строк кредитування, порядок та розмір процентів, комісії, а також порядок виконання грошових зобов`язань за договором. Факт перерахування кредитних коштів позичальнику підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» вих. № КД-000095334 від 18 грудня 2025 року, долученою до матеріалів справи. Зі змісту зазначеного документа вбачається, що ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», яке є фінансовою установою та здійснює діяльність на підставі свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000130 від 12.02.2021 та відповідної ліцензії на надання фінансових послуг, підтверджує виконання платіжної інструкції, наданої ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». У довідці зазначено, що платіжна операція була здійснена відповідно до договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», шляхом використання API-інтерфейсу для ініціювання платіжних операцій. Відповідно до відомостей, наведених у довідці, було здійснено успішну платіжну операцію, а саме: дата платежу 27.03.2025 року; номер платіжної операції dee79d3f-ed41-4110-8174-0c144d998ce7; сума переказу 4 000,00 грн; отримувач платежу [PERSON] , на банківську картку № [NUMBER] . У документі також зазначено, що ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» не здійснює операцій із готівковими коштами, а всі перекази коштів проводяться виключно у безготівковій формі, у зв`язку з чим видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Вказана довідка підписана директором ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» Губіною Оксаною Юріївною та скріплена кваліфікованим електронним підписом, що підтверджується протоколом перевірки електронного підпису, відповідно до якого підпис створено та перевірено успішно, а цілісність даних документа підтверджено. Таким чином, досліджена судом довідка ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» підтверджує факт здійснення безготівкового переказу грошових коштів у сумі 4 000,00 грн на банківську картку відповідачки 27 березня 2025 року, що відповідає сумі кредиту, визначеній умовами кредитного договору. Того ж 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги за низкою кредитних договорів, у тому числі й за договором, укладеним із відповідачкою. Факт переходу права вимоги підтверджується витягом з Реєстру боржників № 9 від 25 липня 2025 року до зазначеного договору факторингу, згідно з яким позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8627343. Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на момент звернення до суду загальна сума заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 15 388,00 грн, з яких: 4 000,00 грн основна сума боргу; 2 698,00 грн заборгованість за відсотками; 8 000,00 грн неустойка; 690,00 грн комісія за надання кредиту. З наданих суду доказів убачається, що після відступлення права вимоги позивачу відповідачка жодних платежів у рахунок погашення заборгованості не здійснила, у зв`язку з чим утворилась зазначена заборгованість. Таким чином, на підставі досліджених судом письмових доказів встановлено, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, пов`язані з виконанням кредитного договору та переходом до позивача права вимоги за цим договором, а предметом спору є стягнення з відповідачки заборгованості, яка утворилась у зв`язку з неналежним виконанням нею грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд вважає встановленим, що позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна сума боргу, комісія, оскільки була передбачена умовами договору та проценти за час користування кредитом. Проте, суд не в повній мірі згідний із правомірністю нарахування та стягнення з відповідачки неустойки. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено,що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і він діє і на даний час. Таким чином, враховуючи, що позивачем нараховано некстойку за невиконання відповідачкою зобов`язання за кредитним договором у сумі 8000 грн. у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідачки, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial