Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

26 червня 2024 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування майнової шкоди, стягнення пені, інфляційних витрат, 3 % річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Позов мотивований тим, що 22.08.2023 року [PERSON] з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 009039/4605/0000318, а саме автомобіля: «Mersedes-Benz S 550», 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Договір складається з Сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №009039/4605/0000318 від 22.08.2023 року та Додатку № 1 до Сертифікату Умови добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО». 14.11.2023 року о 19 годині 45 хвилин біля ЛЕП 121-122 по вул. Північне шосе в м.Запоріжжі водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме «Відбійник». Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки травмовані відсутні. Своїми діями [PERSON] порушив п.12.1,13.1 ПДР. Обставини ДТП зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 620146 від 14.11.2023 року, схемі місця ДТП, поясненнях [PERSON] . Вказані обставини встановлені постановами Заводського районного суду міста Запоріжжя від 11.12.2023 року та 12 березня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення №332/7041/23. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вважає, що 14 листопада 2023 року наступив страховий випадок, який передбачений договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 009039/4605/0000318 від 22.08.2023 року та Додатку № 1 до Сертифікату Умови добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО». В подальшому, з метою отримання страхового відшкодування, на виконання умов Договору страхування, [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, Страховик відмовився від виконання своїх обов`язків, передбачених договором надавши позивачу відповідь, відповідно до якої Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» повідомило [PERSON] про відмову у виплаті страхового відшкодування. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 28 червня 2024 р прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування майнової шкоди, стягнення пені, інфляційних витрат, 3 % річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання о 12 годині 30 хвилин 18 липня 2024 року. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 12.08.2024 року через систему «Електронний суд» відповідач надав заяву про порушення правил територіальної підсудності зазначивши, що справу має бути передано за територіальною підсудністю, а саме до Шевченківського районного суду міста Києва. 13.08.2024 року через систему «Електронний суд» відповідач надав відзив на позовну заяву. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що дійсно між сторонами було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №009039/4605/0000318. 15.11.2023 р. Позивачем було подано заяву щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням 14.11.2023р. в 01.25 застрахованого транспортного засобу (зіткнення з відбійником). Відповідно до п. 11.2.6. умов Договору та ст. 25 Закону, у разі необхідності страховик може робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку. Страховою компанією «УНІКА» було направлено запит до ТОВ «Українські незалежні судові експертизи», про необхідність проведення інженерно-транспортного дослідження механізму пошкоджень та встановлення технічної спроможності пояснень щодо пригоди та отримання заявлених пошкоджень автомобілями. Отримавши висновок експерта, відповідач встановив, що факти викладені позивачем у поясненні, не підтверджуються наявними пошкодженнями отриманими автомобілем за заявленими обставинами. Вважає, що докази, на які посилається позивач, не можна вважати належними, розрахунок страхового відшкодування неправильним, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. 14.08.2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. 12.09.2024 року Ухвалою суду клопотання представника відповідача було задоволено та забезпечено участь представника відповідача адвоката Бортник Лесі Вікторівни у розгляді справи за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування майнової шкоди, стягнення пені, інфляційних витрат, 3 % річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку «Електронний суд» з використанням комплексу власних технічних засобів представника відповідача адвоката Бортник Лесі Вікторівни. В жовтні 2024 року Позивач подав до суду клопотання про виклик та допит свідків, а саме експерта [PERSON] , завідувача сектору НДЕКЦ МВС України, який виготовив на замовлення позивача Висновок № ЕД-19/108-24/4892-IT за результатами транспортно-трасологічного дослідження, експерта Шахова Олега Володимировича, який виготовив на замовлення позивача Висновок транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди № 46 від 06.06.2024 року, призначенні по справі інженерно-транспортної експертизи. 05.11.2024 року від відповідача через систему електронний суд надійшли заперечення відповідача проти клопотань позивача. Окрім того відповідач подав клопотання про виклик да допит у судовому засіданні [PERSON] . У подальшому представник позивача подав клопотання про виклик та допит поліцейських, що оформлювали матеріали дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача, а саме [PERSON] , [PERSON] . 14.11.2024 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва, - відмовлено. Розгляд справи призначено на 13 грудня 2024 року о 09:30 годині. Встановлено порядок дослідження доказів: надання вступного слова учасникам справи, дослідження письмових доказів, допит свідків, допит експертів. Клопотання представника позивача про виклик свідків задоволено. Викликано в судове засідання для допиту в якості свідків: - співробітника поліції УПП в Запорізькій області - [PERSON] , робоче місце якої знаходиться за адресою: 69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96. - співробітника поліції УПП в Запорізькій області - Остапчука Дмитра Миколайовича, робоче місце якого знаходиться за адресою: 69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96. У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали і просили задовольнити на підставах, викладених у позовній заяві відповідач позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Частиною 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 22.08.2023 року між [PERSON] з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 009039/4605/0000318, а саме автомобіля: «Mersedes-Benz S 550», 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Договір складається з Сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №009039/4605/0000318 від 22.08.2023 року та Додатку № 1 до Сертифікату Умови добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО». Предметом вказаного Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням, зазначеним у п 7.1. Договору. Страховими ризиками за Договором може бути, в тому числі дорожньо-транспортна пригода. Страхова сума за Договором ТЗ та ДО складає 1346 000 гривень 00 копійок. Відповідно до п.15 вказаного Договору (Сертифікату), п.8 Умов страховик шляхом виплати страхового відшкодування відповідно до умов та зобов`язань за Договором в межах ліміту відшкодування компенсує збитки, що виникли внаслідок страхового випадку та пов`язані з втратою застрахованого транспортного засобу та/або додаткового обладнання або з відновлювальним ремонтом такого транспортного засобу та/або додаткового обладнання шляхом готівкового або безготівкового переказу коштів за вибором Страхувальника, або на рахунок СТО. Згідно з п.8.7 Договору рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається Страховиком протягом 10 робочих днів із дня надання всіх необхідних документів. Згідно з п.8.8 Договору страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів. Відповідно до п. 11.2.7. Договору страховик має право відкласти рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування у випадку: а) необхідності проведення додаткової перевірки причин, обставин Страхового випадку, розміру заподіяного збитку та (або) якщо документів, отриманих від Страхувальника недостатньо для прийняття рішення по випадку, що має ознаки страхового до 60 (шістдесяти) календарних днів. 14.11.2023 року о 19 годині 45 хвилин біля ЛЕП 121-122 по вул. Північне шосе в м.Запоріжжі водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме «Відбійник». Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки травмовані відсутні. Своїми діями [PERSON] порушив п.12.1,13.1 ПДР. Обставини ДТП зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 620146 від 14.11.2023 року, схемі місця ДТП, поясненнях [PERSON] . Вказані обставини встановлені постановами Заводського районного суду міста Запоріжжя від 11.12.2023 року та 12.03.2024 року по справі про адміністративне правопорушення №332/7041/23. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. На виконання умов Договору страхування, [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховик відмовився від виконання своїх обов`язків, передбачених договором і надав Страхувальнику відповідь за вих.№ 14592498205 від 01.02.2024 року, відповідно до якої Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» повідомило [PERSON] про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п.9.1.3 умов Договору та пункт 3 ст.26 Закону України «Про страхування» нібито Страхувальник надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку. Відмовляючи позивачу у виплаті відповідач зазначив, що відповідно до наданих пояснень, 14.11.2023 року, в 19.57 у м. Запоріжжя траса Нова дорога, у напрямку з Чорної гори, позивач втратив керування на слизькій (мокрій) дорозі та зіштовхнувся з правим, а потім лівим відбійником. Відповідно до п. 11.2.6. умов Договору та ст. 25 Закону, у разі необхідності страховик може робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку. Страховою компанією «УНІКА» було направлено запит до ТОВ «Українські незалежні судові експертизи», про необхідність проведення інженерно-транспортного дослідження механізму пошкоджень та встановлення технічної спроможності пояснень щодо пригоди та отримання заявлених пошкоджень автомобілями. Виконання даного автотехнічного і транспортно-трасологічного дослідження доручено судовому експерту [PERSON] , який має вищу технічну та юридичну освіти, кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 10.1. «Дослідження обставин ДТП» (Свідоцтво №1838 від 21.09.23), 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» (Свідоцтво №1838 від 21.09.23) та стаж експертної роботи з 1999 року. На вирішення експерту було поставлено наступні запитання: 1. Чи можливе отримання всього комплексу пошкоджень транспортного засобу Mercedes-Benz S 550, д/н [NUMBER] заявленого до Страховика від 14.11.2023 року за обставин, зазначених в поясненнях водія і зафіксованих в матеріалах справи? 2. Чи можливо встановити внаслідок чого було отримано комплекс пошкоджень ТЗ, заявленого Страхувальником/водієм до Страхової компанії? Страховиком було отримано Висновок судового експерта № 000654/01 від 12.01.2024 за результатами проведення комплексного експертного дослідження з обставин і механізму ДТП та транспортної трасології, згідно якого встановлено наступне: «По питанню № 1. В ході транспорно-трасологічного дослідження було встановлено, що характер, розташування, міра виразності слідів з ушкодженнями основних пошкоджень правої і лівої бічних частин та лівого переднього автомобіля Mercedes, з урахуванням обставин даної дорожньо-транспортної події, не дозволяють віднести їх виникнення до процесу безпосередньої взаємної контактної взаємодії з відбійним брусом - основні пошкодження автомобіля Mercedes-Benz S 550, д/н [NUMBER] , VIN-код: [NUMBER] , (правої і лівої бічної частин та переднього лівого колеса, які детально описані в дослідницькій частині висновку експерта) не могли утворитись від контактування з відбійними брусами, які встановлені у м. Запоріжжі на проїзній частині дороги нового Північного шосе, в місцях контакту з ними, які відповідають координатам їх глобального позиціонування: -47.8770542; 35.1471325, що вказані у схемі місця ДТП від 14.11.2023; -47; 52; 48.220000000001164; 35; 9; 48.2899999999 93576, що встановлені під час огляду місця пригоди 18.12.2023 і які відповідають розташуванню опори ЛЕП №121, що обрана за нерухомий орієнтир у схемі місця ДТП від 14.11.2023. у вказаних місцях від контакту з бордюром, що розташований за правою межею проїзної частини дороги і висота, яка становить 0.15…0.16м могли утворитись, лише, пошкодження правих коліс автомобіля Mercedes-Benz S 550, н.р [NUMBER] . По питанню № 2. В ході транспорно-трасологічного дослідження було встановлено, що комплекс пошкоджень автомобіля Mercedes-Benz S 550, д/н [NUMBER] , VIN-код: [NUMBER] , а саме: пошкодження правої бічної поверхні кузову автомобіля; дисків правих коліс; лівої бічної поверхні кузова автомобіля; диску переднього лівого колеса, які детально описані в дослідницькій частині висновку експерта носять ознаки аварійного характеру і утворились вони внаслідок впливу на них слідоутворюючих, деформуючих та руйнуючих зусиль». Відповідно до пункту 11.3.6. умов Договору страхувальник зобов`язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені Договором, надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків. Згідно ст. 526 та ст. 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, на думку відповідача факти викладені у поясненні, не підтверджуються наявними пошкодженнями отриманими автомобілем за заявленими обставинами. В подальшому представник позивача 06.03.2023 року звернувся до Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України із заявою про проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Транспортно-трасологічні дослідження». З метою повного і всебічного дослідження обставин справи експерту (спеціалісту) Науменко Владиславу Вікторовичу, який є завідувачем сектору автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для безпосереднього огляду та дослідження пошкоджень надано транспортний засіб «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер [NUMBER] , а також забезпечено виїзд на місце пригоди на вул.Півчне шосе м Запоріжжя в район ЛЕП 120-122. Згідно з висновком експертного дослідження від 12.04.2024 року №ЕД-19/108-24/4892-ІТ, пошкодження на автомобілі «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер [NUMBER] характерні для контакту спочатку переднього правого колеса, заднього правого колеса, передньої правої блок фари та правої бічної частини автомобіля з бордюрним каменем та металевим огородженням, які розташовані праворуч по напрямку руху автомобіля та потім переднього лівого колеса, передньої лівої блок фари та лівої бокової частини автомобіля з металевим огородженням, яке розташоване ліворуч по напрямку руху автомобіля та біля ЛЕП [ADDRESS] та відповідають обставинам, описаним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 620146 від 14.11.2023 року та схемі місця ДТП, яка сталась 14.11.2023 року в м.Запоріжжя вул.Північне шосе. Також, представником позивача було надано запит Директору КП «ЦУІТ» з метою отримання інформації про фіксацію автомобіля «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер [NUMBER] в м.Запоріжжя за 14.11.2023 року камерами відеоспостереження, які розташовані в м.Запоріжжя. Відповідно до отриманої відповіді фотографій з камер спостереження - на автомобілі «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер [NUMBER] в зазначений день будь-яких пошкоджень не зафіксовано. Також, представником позивача було надано запит керівнику ТОВ «ЄВРО-5» з метою отримання відеозапису з камери спостереження на АЗС ТОВ «ЄВРО-5» де я 14.11.2023 року в період часу з 18 годині 48 хвилин по 18 годину 52 хвилини здійснював заправку свого автомобіля «Mersedes-Benz S 550», реєстраційний номер [NUMBER] пошкодження на автомобілі відсутні. 23 квітня 2024 року в інтересах [PERSON] до ПрАТ «СК «УНІКА» було направлено претензію про виплату страхового відшкодування. До вказаної претензії також було долучено експертне дослідження, відповіді з КП «ЦУІТ», ТОВ «ЄВРО -5», але знову було отримано відмову. З метою встановлення розміру спричиненої шкоди [PERSON] звернувся до судового експерта Шахова Олега Володимировича для проведення транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, заподіяного власнику КТЗ. Під час огляду транспортного засобу 29.05.2024 року експертом [PERSON] був присутній представник страхової компанії - [PERSON] . Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданого власнику КТЗ № 46 вартість відновлюваного ремонту автомобіля «MERCEDES BENZ S 550» реєстраційний номер [NUMBER] у результаті пошкодження останнього при ДТП 14.11.2023 року становить 749738 гривень 90 копійок. [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] , який має право проводити технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів з метою реальної оцінки відновлювального ремонту автомобіля « MERCEDES BENZ S 550» реєстраційний номер [NUMBER] після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14 листопада 2023 року. Відповідно до наданого рахунку фактури № 1388 від 11 червня 2024 року відновлюваний ремонт автомобіля становить 748450 гривень. Згідно зі ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.4 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані зокрема з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Згідно п.6 ч.4 ст.6 Закону України «Про страхування», видами добровільного страхування можуть бути: страхування наземного транспорту (крім залізничного). Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов`язковим. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, виходячи з наступного. Суд зазначає, що розмір суми страхового відшкодування має бути достатнім для здійснення робіт та заміни пошкоджених запчастин з метою фактичного відновлення пошкодженого транспортного засобу. Саме тому, невиплата страхового відшкодування Страховиком, на який Страхувальнику було завдано збитків, нівелює інститут добровільного страхування за умовами КАСКО та суперечить меті добровільного страхування як такого, оскільки Страхувальник втрачає можливість одержати те, на що він розраховував при укладенні такого Договору та у випадку виникнення страхового випадку з забезпеченим транспортним засобом. Закон України «Про захист прав споживачів», регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04 1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування. Такі висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.08.2019 р. у справі № 522/26377/15-ц. Згідно зі ст.1 ЗУ «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.4 ЗУ «Про страхування», предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані зокрема з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Відповідно до п.6 ч.4 ст.6 ЗУ «Про страхування», видами добровільного страхування можуть бути: страхування наземного транспорту (крім залізничного). Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов`язковим. Згідно ч.2 ст.8 ЗУ «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Разом з тим, зазначаємо, що страхове відшкодування не може бути і меншим від завданих страхувальнику збитків. Оскільки в такому випадку, страхувальник позбавлений можливості здійснити відновлення транспортного засобу за рахунок страхової виплати, що суперечить меті інституту страхування. Відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про захист прав споживачів», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до п.2-3 ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Таким чином, призначення страхування - це страховий захист страхувальника, матеріальна складова якого проявляється в разі настання страхового випадку. У правовідносинах страхування, закон сприяє захисту інтересів страхувальника та зобов`язує страховика вчиняти дії щодо сприяння страхувальнику у отриманні достатнього у повній мірі страхового відшкодування (надати страхувальнику консультації з питань отримання страхового відшкодування, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк). Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 р. у справі № 444/3259/18 зазначив, що системно проаналізувавши приписи Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємному зв`язку з положеннями ЦК України та Законом України «Про страхування», можливо дійти висновку, що умови договору страхування, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. І захистити цю «слабку сторону» є обов`язком держави. Саме тому, невиплата страхового відшкодування відповідачем, крім того з порушенням строків такої виплати за договором, є незаконною та такою, що порушує право споживача на отримання належної страхової послуги, яку він розраховував отримати при укладенні договору. Як було зазначено вище 14.11.2023 року, в 19.57 у м. Запоріжжя траса Нова дорога, у напрямку з Чорної гори, позивач втратив керування на слизькій (мокрій) дорозі та зіштовхнувся з правим, а потім лівим відбійником. Рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя відповідно до якого [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП набрало законної сили 22 грудня 2023 року, а постановою від 12 березня 2024 року Заводського районного суду м.Запоріжжя виправлено судову описку у постанові по справі про адміністративне правопорушення №332/7041/23. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідач посилаючись на п. п. 11.2.6. умов Договору замовив проведення інженерно-транспортного дослідження механізму пошкоджень та встановлення технічної спроможності пояснень щодо пригоди та отримання заявлених пошкоджень автомобілями. Страховиком було отримано Висновок судового експерта № 000654/01 від 12.01.2024 за результатами проведення комплексного експертного дослідження з обставин і механізму ДТП та транспортної трасології, яке було проведено експертом Драган Віктором Миколайовичем. Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] надав пояснення з приводу проведеної ним експертизи зазначивши, що використовував при проведенні експертизи (масштабні стрічки) сертифікати та повірки експерт вказав, що всі прилади сертифіковані, але не повірені. На питання з приводу чому описова частина висновку відрізняється від візуальної, а саме на аркуші 6 експертизи зазначено, що колеса автомобіля перебувають під однаковим тиском, який перевищує атмосферний, тоді як на фото зображено автомобіль зі спущеними колесами. Експерт відповів, що експерт не зазначав, що колеса накачані, а також що тиск не перевіряв. Крім того зазначив, що не має значення чи накачані колеса чи ні. Крім того експерт надав пояснення з приводу того, що автомобіль при русі та з урахуванням роботи амортизаторів може теоретично підійматись лівою та правою стороною. Експерт пояснив, що був на місці ДТП без присутності інших осіб, також експерт надав пояснення, що огляд місця ДТП проводив у двох різних місцях, а саме відповідно до координат та відповідно до Схеми ДТП, не виключив пошкодження правих коліс автомобіля бордюрним каменем. Пошкодження диска переднього лівого колеса в зазначеному місці виключив, хоча за висотою пошкоджень диск колеса по висоті перевищує відстань до опорної поверхні нижньої частини відбійника. Суд з приводу наданої експертизи відповідача зазначає наступне. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Якщо вина водія застрахованого транспортного засобу підтверджується постановою суду, то суд при розгляді справи про відшкодування шкоди не може брати до уваги експертні дослідження, які спростовують вину страхувальника. Таким чином, суди повинні надавати перевагу саме постанові суду про встановлені обставини, яка набрала законної сили. До таких висновків прийшли судді Верховного Суду у постановах: № 752/11891/16-ц від 04.12.2019 року; № 376/2399/16-ц від 30.10.2019 року; № 645/1484/16-ц від 16.01.2019 року. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] надав пояснення, що хоча він надав експертне дослідження, але висновки, які він зробив у ньому ніяким чином не відрізнялись би навіть у випадку, якщо він надавав експертний висновок, адже він проводив повне дослідження усіх наявних у нього матеріалів. Також експерт пояснив, що оглядав автомобіль та місце пригоди у присутності позивача по справі. Також експерт вказав, що колеса на автомобілі під час його огляду ним були накачані до нормативного тиску. Ще експерт звернув увагу, що на висновки експерта та виміри можуть вплинути спущені колеса, якщо виміри проводять від опорної поверхні. Допитаний в судовому засіданні поліцейський [PERSON] пояснив, що оформлює матеріали, що стосується ДТП по 3-4 рази за зміну. Також зазначив, що повністю зафіксував ДТП за участю позивача та вказав усі необхідні дані у схемі, крім того усі дії були зафіксовані на бодікамери. Також він пояснив, що колеса автомобіля були пошкоджені і самостійно рухатись він не міг, а з місця пригоди автомобіль було евакуйовано на евакуаторі. Допитана в судовому засіданні поліцейська [PERSON] надала аналогічні пояснення з [PERSON] . Окрім того в судовому засіданні була досліджена фототаблиця пошкоджень автомобіля марки «МЕRCEDES BENZ S 550» реєстраційний номер [NUMBER] , місця пригоди після дорожньо-транспортної пригоди, на якій було зафіксовано пошкодження транспортного засобу на місці пригоди, його розташування, пошкодження на бордюрному камені справа по напрямку руху автомобіля, пошкодження відбійника справа та зліва в напрямку руху автомобіля, розташування осипу скла, фарби на місці пригоди, нашарування фарби автомобіля на відбійниках в місці контакту з автомобілем. Вказана фототаблиця підтверджує в сукупності, що пошкодження транспортного засобу і настання страхового випадку було при тих обставинах, які вказані позивачем у позовній заяві та заяві про страхове відшкодування. Також суд звертає увагу, що посилання відповідача на Пункт 9.1.3. умов Договору та п. 3 ст. 26 Закону України «Про страхування», яким передбачено, що Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку таким, що не може бути застосований у даному випадку, адже настання страхового випадку (в даному випадку ДТП за участю позивача) встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили та відповідачем не зазначено іншого. Відповідно до частини першої статті 637 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (за безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України. Аналіз змісту договору свідчить, що правила встановленні статтею 213 ЦК України не дозволяють визначити зміст відповідної умови договору щодо порядку проведення розрахунку. В даному випадку потрібно застосовувати тлумачення договору contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party). Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Аналогічний висновок міститься у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду по справі № 753/11000/14-ц від 18 квітня 2018 року. Відповідно до п.1.4 Визначення термінів розділу 1 Умов добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО»: Повне конструктивне або фізичне знищення транспортного засобу це такий рівень пошкодження транспортного засобу та застрахованого ДО внаслідок настання Страхового випадку, коли вартість відновлювального ремонту, включаючи витрати на транспортування транспортного засобу до місця ремонту, дорівнює або перевищує 75 % від дійсної (ринкової) вартості транспортного засобу та застрахованого ДО на момент настання страхового випадку. Дійсна ринкова вартість ТЗ та ДО розраховується на підставі висновку фахівця Страховика з врегулювання збитків або незалежного експерта. З метою визначення Повного конструктивного або фізичного знищення ТЗ вартість відновлювального ремонту розраховується за вибором Страховика: на підставі висновку незалежного експерта; на підставі калькуляції СТО за одним із методів, залежно від обраного варіанту розрахунку страхового відшкодування, зазначеного у п. 1.2.10 Договору: - «СТО за вибором Страховика» із застосуванням цін на запасні частини, матеріали та вартості нормо-години СТО за вибором Страховика, а також рекомендованих виробником ТЗ нормативів трудомісткості ремонтних робіт, без урахування знижок СТО на вартість запасних частин, матеріали та роботи. -«СТО офіційного дилера марки ТЗ» із застосуванням цін на запасні частини, матеріали та вартості нормо-години СТО, яка підтримує гарантійні зобов`язання щодо відповідної марки ТЗ, а також рекомендованих виробником ТЗ нормативів трудомісткості ремонтних робіт або СТО за погодженням між Страховиком та Страхувальником, без урахування знижок СТО на вартість запасних частин, матеріали та роботи. Відповідно до п. 15.1 Договору (аркуш 1), Страхувальником обрано варіант розрахунку суми страхового відшкодування згідно п. 8.3 Умов СТО за вибором Страховика. Разом з тим, суд не може взяти до уваги розрахунок страхової виплати, зроблений відповідачем на підставі рахунку-фактури № Д-00000147 від 21.11.2023, оскільки розрахунок зроблений не з ринкової вартості автомобіля на момент настання страхового випадку (як передбачено п.1.4 Визначення термінів розділу 1 Умов добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО»), а з вартості транспортного засобу відповідно до умов договору на момент його укладення. Тому, суд бере за основу висновок транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданого власнику КТЗ № 46 від 06.06.2024 року, виходячи з ринкової вартості автомобіля на момент страхового випадку, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля MERCEDES BENZ S 550, реєстраційний номер [NUMBER] у результаті пошкодження останнього у результаті ДТП 14.11.2023 складає 749738,90 грн. Суд зауважує, що Пунктом 8.13. умов Договору передбачено, якщо умовами Договору передбачена сплата Страхового платежу частинами, то Страховик при виплаті страхового відшкодування має право утримати суму несплаченої частини Страхового платежу з суми страхового відшкодування. Оскільки позивачем було сплачено тільки один страховий платіж із чотирьох у розмірі 21502,00 грн. (п. 12 Сертифікату), несплаченими залишилися три платежі у загальному розмірі 64507,00 грн, а тому відшкодуванню підлягає сума за вирахуванням 64507 гривень, тобто 683943,00 гривень (748450 64507 = 683943,00), а також за вирахуванням франшизи 3742,25 грн. (748450 х 0,5 % від страхової суми п.9.2 Договору = 3742,25), а саме 680200,75 грн. (683943,00 - 3742,25). Згідно з п. 8.2. умов Договору, у разі настання Страхового випадку за ризиком «Незаконне заволодіння» або у випадку «Повного конструктивного або фізичного знищення ТЗ» Страхове відшкодування виплачується у розмірі Страхової суми за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період дії Договору, яке розраховується відповідно до п. 8.2.1 Умов. Із суми Страхового відшкодування вираховуються франшиза та вартість залишків пошкодженого ТЗ. Однак згідно з висновком транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданого власнику КТЗ № 46 від 06.06.2024 року ринкова вартість на момент страхового випадку не знецінилась, а навпаки зросла в гривневому еквіваленті. Так як відповідач прострочив виконання свого обов`язку з приводу сплати страхового відшкодування з відповідача слід стягнути штрафні санкції. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.12.2 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання умов Договору, Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. При цьому, суд погоджується з доводами представника відповідача, що позивач невірно розраховує розмір штрафних санкцій, вважаючи початковою датою відліку вступ у законну силу постанови про адміністративне правопорушення. Згідно з умовами Договору, рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається Страховиком протягом 10 робочих днів із дня надання всіх необхідних документів (п. 8.7 умов). Лише 12.01.2024 року Страховиком було отримано Висновок експерта № 000654/01 від 12.01.24. Крім того, листом від 05.12.23 року Страховиком було повідомлено Страхувальника про відстрочення прийняття рішення на 60 днів відповідно до п. 11.2 7 умов. Отже, прийняття рішення відстрочене Відповідачем як мінімум до 03.02.3024 року. Саме цю дату слід брати при розрахунку штрафних санкцій, отже з 04.02.2024 року до 24.06.24 року - 142 дні. Відповідно до п.12.3 Договору Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику пені в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожний день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином кількість днів прострочення виконання зобов`язання з 04.02.2024 року до 24.06.2024 року становить 142 дні. Сума пені за 142 дні відповідно становить: 142 дні* 680200,75 гривень *0.01/100 = 9658,85 гривень. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правові висновки з цього приводу викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282 цс 17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 р. у справі № 201/13268/16-ц, зазначив, що стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 686/21962/15-ц. Індекс інфляції за період з 04.02.2024 року до 24.06.2024 рік з 680200,75 гривень Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Таким чином: IIc (100,30 : 100) x (100,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,60 : 100) x (102,20 : 100) = 1,03844522293596 Інфляційне збільшення: 680200,75 x 1,03844522293596 - 680200,75 = 26150,47 грн. Разом з тим, позивач у своїй позовній заяві просить стягнути інфляційне збільшення в меншому розмірі, а саме в розмірі 15085,44 грн., тому стягненню підлягає саме ця сума, в межах позовних вимог. 3% річних становить 7938,78 гривні ((680200,75*0,03*142 днів)/365 днів) = 7938,78 гривні. Що стосується витрат позивача на орендоване авто, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Згідно приписів п. 4.2.14 умов Договору, Страховик не відшкодовує непрямі збитки, пов`язані зі Страховим випадком (штрафи, пені, втрата прибутку, втрати внаслідок інфляції, зміни в курсах валют, матеріальна компенсація моральної шкоди, простій, витрати на банківське обслуговування, витрати на реєстрацію або зняття ТЗ з державного обліку тощо).

Outcome: partial