Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Представник позивача, повноваження якого підтверджено довіреністю від 23.01.2024 року № 22908652-К-Н-О, звернувся до суду з даним цивільним позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (далі АТ «А-БАНК») заборгованість за кредитним договором від 02.08.2025 року № ABH0CT155101754135677583 у сумі 27 518,43 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між АТ «А-БАНК» та [PERSON] 02.08.2025 року в електронній формі укладено кредитний договір № ABH0CT155101754135677583, підписаний останнім електронним підписом, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 22 000 грн. строком на 12 місяців та зобов`язався повернути отримані кредитні кошти зі сплатою процентів у розмірі 75% річних. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за даним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 04.12.2025 року утворилася заборгованість в сумі 27 518,43 грн., з яких: 22 000 грн. заборгованість за кредитом, 5 170,30 грн. заборгованість за процентами, 348,13 грн. заборгованість за пенею, про стягнення якої й подано позов. Представник позивача в судові засідання не з`явився, за змістом позовної заяви та доданого клопотання просив справу розглянути за його відсутності та заперечував проти ухвалення заочного рішення в справі за наявності підстав для цього. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, в розумінні п. 4) ч. 8, ст. 11 ст. 128 ЦПК України, що узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року в справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19, від 19.05.2021 року в справі № 910/16033/20, від 07.02.2024 року в справі № 904/853/23, відзиву на позовну заяву не надав, у судові засідання неодноразово не з`явився, поважність причин неявки не повідомив, заяв від його імені про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Судом вжито заходів для перевірки факту можливого перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, однак підстав для зупинення провадження в справі на підставі п. 2) ч. 1 ст. 251 ЦПК України, не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків. З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в заочному порядку, про що 19.03.2026 року постановлено відповідну ухвалу. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 09.10.2016 року є клієнтом АТ «А-БАНК», що підтверджується підписаною ним анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. 09.07.2024 року сторонами узгоджено можливість використання [PERSON] удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення його дій та підтвердження здійснення операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банківській установі. [PERSON] 02.08.2025 року звернувся до АТ «А-БАНК» із заявою про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101754135677583, яку підписав з використанням електронного підпису, за змістом якої просив надати йому кредит у розмірі 22 000 грн. строком на 12 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 75% на рік, та зобов`язався щомісячно з метою погашення заборгованості сплачувати ануїтетні платежі в розмірі 2 673,5 грн., яка погоджена представником АТ «А-БАНК» Відповідно до узгоджених сторонами умов кредитні кошти підлягають зараховуванню на поточний рахунок [PERSON] , доступ до якого здійснюється платіжною карткою [NUMBER] , а загальна вартість кредиту становить 32 082,02 грн. Згідно паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» та таблиці обчислення загальної вартості кредиту, підписаними сторонами електронним підписом, загальні витрати за кредитом становлять 10 082,02 грн., а його загальна вартість 32 082,02 грн. (22 000 + 10 082,02). Відповідно до змісту узгоджених сторонами умов кредитування, викладених у п. 6 Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка», крім іншого, в разі наявності заборгованості у клієнта зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати кредитний договір та здійснити дії, направленні на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка». Умовами п. 12 заявки № ABH0CT155101754135677583 передбачено, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Факт надання АТ «А-БАНК» 02.08.2025 року на виконання умов Договору № ABH0CT155101754135677583 грошових коштів [PERSON] у розмірі 22 000 грн. шляхом їх безготівкового зарахування на його банківський рахунок підтверджується меморіальним ордером від 02.08.2025 року № TR.48653230.27266.65455. Відповідно до виписки по кредиту та розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № ABH0CT155101754135677583 відповідачем грошові кошти на виконання договірних зобов`язань не сплачувались, як наслідок, станом на 04.12.2025 року загальна сума боргу становила 27 518,43 грн., з яких: залишок поточної заборгованості за тілом кредиту становить 16 396,31 грн., залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту 5 603,69 грн., загальний залишок заборгованості за нарахованими процентами 5 170,30 грн., з яких 5 098,75 грн. за простроченими процентами, 348,13 грн. загальний залишок пені за порушення строків розрахунків. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання фінансових послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 02.08.2025 року між АТ «А-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, після чого останнім на умовах строковості, поворотності та платності отримано в якості кредиту грошові кошти в розмірі 22 000 грн., однак відповідачем порушено свої зобов`язання щодо щомісячної сплати коштів на погашення кредиту та процентів за користування ним, у зв`язку з чим позивачем реалізовано право достроково вимагати повернення кредиту та сплати процентів. Перевіркою розрахунку заявленої до стягнення заборгованості за Договором № ABH0CT155101754135677583 судом встановлено, що розмір застосованої відсоткової ставки та строк нарахування процентів в період часу з 02.08.2025 року по 04.12.2025 року, не суперечить договірним умовам, які узгоджено сторонами. Водночас суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 348,13 грн., які нараховано за Договором № ABH0CT155101754135677583 як пеня за невиконання [PERSON] своїх зобов`язань. Доводи представника позивача щодо можливості нараховувати пеню за невиконання зобов`язань в силу положень Закону України «Про споживче кредитування», який є спеціальним законом, суд вважає помилковими, оскільки вони суперечать діючому законодавству, що регулює спірні взаємовідносини. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З урахуванням вказаного, суд стягує з [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за Договором № ABH0CT155101754135677583 в сумі 27 130 (двадцять сім тисяч сто тридцять) грн. 30 коп., з яких: 22 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5 170,30 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 388 (дві тисячі триста вісімдесят вісім) грн. 23 коп., що відповідає частині задоволених позовних вимог (98,59%), оскільки підстав для звільнення [PERSON] від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial