Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.09.2023 сталася ДТП за участю Chevrolet Nubira, державний номер [NUMBER] та Toyota Camry державний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2023 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, (ДТП та залишення місця ДТП до якої він був причетний). Цивільно правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу Chevrolet Nubira, державний номер [NUMBER] , станом на дату настання ДТП, була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-215063740 від 09.06.2023. ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило обчислення суми належної для виплати в якості відшкодування позивачем шкоди третій особі за полісом страхування №ЕР- 215063740 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Toyota Camry державний номер [NUMBER] . За полісом страхування №ЕР- 215063740 було передбачено суму франшизи 5 500,00 грн, яку було утримано з кінцевого розміру страхового відшкодування до виплати. Позивач, на виконання полісу страхування №ЕР-215063740, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третій особі за пошкодження транспортного засобу Toyota Camry державний номер [NUMBER] , здійснив виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 29 808,40 грн. Таким чином відповідач, який спричинив ДТП після якої самовільно залишив місце пригоди, зобов`язаний відшкодувати шкоду у розмірі 29 808,40 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] відшкодування в розмірі 46 024,59 грн. з яких: 29 808,404 грн сума виплаченого страхового відшкодування; 3 974,12 грн інфляційні втрати; 11 115,72 грн пеня; 1 126,35 грн 3% річних, а також та судові витрати. Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 08 січня 2026 року справу передано для розгляду до Широківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської від 02 лютого 2026 року справу передано для розгляду до Криворізького районного суду Дніпропетровської області за підсудністю. Ухвалою суду від 24.02.2026 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.09.2023 о 18.15 год. біля буд.9-А по вул. Лахтінська м. Запоріжжі водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Chevrolet Nubira», державний номер [NUMBER] , в порушення п.10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом, не переконався в безпеці маневру та скоїв наїзд на транспортний засіб «Toyota Camre», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після цього, водій [PERSON] в порушення п. 2.10 «а» ПДР України залишив місце ДТП. Постановою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 05.10.2023 у справі №337/5504/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та залишенні місця ДТП до якої він був причетний, постанова набрала законної сили 17.10.2023. В порядку ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №ЕР-215063740 від 09 червня 2023 року, укладеного між страховиком ТДВ «СГ «Оберіг» та страхувальником [PERSON] , ліміт за шкоду майна складає 160 000,00 грн, франшиза 2 500,00 грн. З заяви [PERSON] до ТДВ «СГ «Оберіг» на виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку 08.09.2023, за договором страхування №ЕР-215063740 від 09.06.2023 слідує, що належна їй за вирахуванням суми франшизи 2 500,00 грн, страхове відшкодування складає 29 808,40 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції № 45253 від 29.09.2023 вартість ремонту транспортного засобу Toyota Camre», державний номер [NUMBER] , становить 32 591,75 грн. Як слідує зі змісту страхового акту № 45253/1 від 07.11.2023 згідно з договором страхування № ЕР-215063740 від 09.06.2023, заявлена подія, яка мала місце 08.09.2023 є страховим випадком, сума страхового відшкодування становить 29 808,40 грн. Згідно з платіжною інструкцією №23471 від 07.11.2023 ТДВ «СГ «Оберіг» сплатило [PERSON] страхову виплату за актом 45253/1 від 07.11.2023 в сумі 29 808,40 грн. Згідно положень статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 09 червня 2023 року між ТДВ «СГ «Оберіг» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № ЕР-2215063740, згідно умов якого Страховик взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія автомобіля Chevrolet Nubira, державний номер [NUMBER] . Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону № 1961-IV) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Як убачається із матеріалів страхової справи, позивачем було здійснено врегулювання страхового випадку та обчислено розмір страхового відшкодування відповідно до Закону № 1961-IV, на виконання полісу страхування № EP-215063740, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третім особам за пошкодження транспортного засобу Toyota Camre, державний номер [NUMBER] , ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 29 808,40 гривень, що підтверджується доданим до позовної заяви платіжним документом. Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону № 1961-IV Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку заборгованості долученого до матеріалів справи, що проведений позивачем за період з 26 вересня 2024 по 29.12.2025, розмір шкоди заподіяної позивачу складає 46 024 гривні 59 копійок і складається із 29 808 гривень 40 копійок - виплаченого позивачем страхового відшкодування, 3 974 гривні 12 копійок - інфляційних втрат, 11 115 гривень 72 копійки - пені, 1 126 гривень 35 копійок - 3% річних. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач [PERSON] , 08.09.2023 о 18.15 год. біля буд.9-А по вул. Лахтінська м. Запоріжжі водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Chevrolet Nubira», державний номер [NUMBER] , в порушення п.10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом, не переконався в безпеці маневру та скоїв наїзд на транспортний засіб «Toyota Camre», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після цього, водій [PERSON] в порушення п. 2.10 «а» ПДР України залишив місце ДТП. По даному факту притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої, з огляду на положення підпункту «в» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону № 1961-IV, суд стягує з [PERSON] на користь ТДВ «СГ «Оберіг» 46 024 гривні 59 копійок страхового відшкодування (суму заподіяної шкоди) в порядку регресу. Крім цього, разом з вимогою про стягнення відшкодування, адвокатом Войціховським А.В. заявлено також вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 300 гривень 00 копійок. За положеннями частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин 1-3 статті 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частин 4-6 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Із матеріалів справи убачається, що на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року, адвоката Войціховського А.В., який діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ВЛ № 1208, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Волинської області № 2/43-4 від 28 лютого 2020 року, уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів ТДВ «СГ «Оберіг» у судах всіх інстанцій. За попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат на професійну правничу допомогу зазначеним позивачем у позовній заяві, ТДВ «СГ «Оберіг» при поданні позовної заяви до суду, очікувало понести 7 300 гривень 00 копійок судових витрат, пов`язаних із правовою допомогою. Згідно Акта прийому-передачі наданих послуг № 45253/1 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року, сума витрат позивача на правову допомогу становить 7 300 гривень 00 копійок і складається із: ознайомлення та аналізу документів страхової справи - 1 година, вартістю 1 460 гривень 00 копійок; надання клієнту консультацій і роз`яснень з правових питань - 0,5 годин, вартістю 730 гривень 00 копійок; складання позовної заяви 3 години, вартістю 4 380 гривень 00 копійок; підготовка додатків, підписання та направлення всіх підготовлених документів до суду та іншим учасникам справи - 0,5 годин, вартістю 730 гривень 00 копійок. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень відповідача щодо розміру витрат заявлених позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТДВ «СГ «Оберіг» 7 300 гривень 00 копійок витрат понесених позивачем на професійну правову допомогу. Відповідно до вимог статей 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сплачений судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved