Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 23.02.2024 року через підсистему «Електронний суд» [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Дудурич І.В., звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають в шлюбі, від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю. Відповідач ухиляється від покладеного обов`язку утримувати дитину, матеріальної допомоги не надає. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що він належним чином виконує обов`язок щодо утримання дитини в добровільному порядку, регулярно перераховуючи кошти на банківський рахунок позивачки, що підтверджується наданими виписками. За його твердженням, у 2024 році ним сплачено 128 067 грн, а у 2025 році 175 895,5 грн, що в середньому перевищує розмір аліментів, які могли б бути визначені судом у частці від доходу. Відповідач також вказує, що між сторонами фактично існувала домовленість щодо утримання дитини, яка реалізовувалася шляхом систематичних грошових переказів, у зв`язку з чим відсутні підстави для примусового стягнення аліментів. На його думку, позивачка не надала належних доказів ухилення від утримання дитини чи недостатності наданого утримання. Крім того, відповідач зазначає, що має іншу неповнолітню дитину, на утримання якої за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини доходу, а також несе витрати на утримання батьків пенсійного віку. У зв`язку з цим визначення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу на користь позивачки призведе до надмірного фінансового навантаження та порушення балансу інтересів. З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Заяви (клопотання) учасників справи. 01.03.2024 року представником позивача подано до суду заяву, в якій він просить вважати правильною дату народження дитини [PERSON] [INFO] . 23.01.2026 представником відповідача подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 31.01.2026 представником відповідача подано до суду заяву про перегляд заочного рішення, ухваленого 16.04.2024 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У поданій заяві відповідач також заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2024 справу передано на розгляд головуючого судді Голяни О.В. Ухвалою суду від 28.02.2023 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням суду від 16.04.2024 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача [PERSON] , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 23.02.2024, і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 04.02.2026 поновлено відповідачу [PERSON] пропущений ним строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Прийнято заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення до розгляду. Ухвалою суду від 13.02.2026 заочне рішення суду від 16.04.2024 у цивільній справі №308/3689/24 скасовано. Призначено справу до судового засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою суду від 20.03.2026, постановленою без оформлення окремого процесуального документа, відмовлено в задоволенні клопотання сторони відповідача про допит [PERSON] як свідка щодо відомих йому особисто обставин (зокрема добровільного перерахування коштів на утримання дитини на рахунок позивачки), оскільки такі обставини не входять до предмета доказування у даній справі та стосуються виконання обов`язку щодо сплати аліментів, що вирішується на стадії виконання судового рішення. Щодо доводів відповідача та поданого ним клопотання в порядку ст. 93 ЦПК України, суд зазначає, що обставини добровільного перерахування відповідачем коштів на утримання дитини стосуються виконання ним обов`язку щодо утримання дитини у минулому та можуть мати значення при вирішенні питання про наявність чи відсутність заборгованості за аліментами. Разом з тим зазначені обставини не впливають на визначення розміру аліментів, який встановлюється судом відповідно до критеріїв, визначених ст. 182 СК України. Питання щодо зарахування добровільно сплачених коштів у рахунок аліментів, а також правильності визначення заборгованості належать до стадії виконання судового рішення та можуть бути предметом розгляду у межах виконавчого провадження або окремого судового провадження. З огляду на це частина поставлених відповідачем запитань не стосується предмета доказування у даній справі. Позивачка відповіді на поставлені запитання у порядку ст. 93 ЦПК України не надала та про наявність підстав для відмови суд не повідомила. Водночас, враховуючи нерелевантність частини запитань, суд не вбачає підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених цією нормою, та оцінює наявні у справі докази у їх сукупності. Пояснення сторін, їх представників в судовому засіданні Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), однак заперечує щодо стягнення аліментів з дня подання позовної заяви до суду 23.02.2024, оскільки, за його твердженням, відповідні суми ним уже сплачено добровільно. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.07.2018 року, виданим виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.07.2019 року виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи №245 від 23.07.2021 року, №86 від 26.07.2019 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки про доходи №11/213 від 14.12.2023 року, [PERSON] з липня 2023 року по листопад 2023 року отримав дохід в загальному розмірі 124 988,37 грн (без врахування утримань та аліментів). Згідно з довідкою про доходи АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Львівська залізниця» № 258 від 15.12.2023 року встановлено, що [PERSON] за період з червня 2023 року по листопад 2023 року отримала дохід у загальному розмірі 118 506,53 грн. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.01.2026, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області. Відповідно до рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27.11.2013 /справа № 559/1684/13-ц/ стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з послідуючою індексацією, на користь її матері [PERSON] . Стягнення аліментів проводиться з 03.06.2013. У матеріалах справи міститься звіт про здійснені відрахування та виплати, складений військовою частиною [NUMBER] на підставі постанови державного виконавця від 17.10.2023 у межах виконавчого провадження № 41534782 щодо [PERSON] . Зі звіту вбачається, що за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 з грошового забезпечення відповідача щомісячно утримувалися аліменти у розмірі частини доходу. Розмір нарахованого доходу становив приблизно 26 60027 400 грн на місяць, а сума щомісячного утримання аліментів від 6 557 грн до 6 763 грн. З наданої виписки АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку № [NUMBER] (картка № [NUMBER] ) за період з 01.01.2024 по 31.12.2025 вбачається, що власником рахунку є [PERSON] ; за вказаний період здійснювалися численні видаткові операції (перекази коштів), при цьому загальна сума дебетових операцій становить 313 465,00 грн, кредитові надходження відсутні. Із зазначеної виписки також убачається, що протягом 20242025 років відповідач здійснював перекази коштів на користь [PERSON] (картковий рахунок [NUMBER] , АТ КБ «ПриватБанк»), зокрема: 04.05.2024 1 000,00 грн; 02.08.2024 105,00 грн та 300,00 грн; 07.12.2024 500,00 грн; 13.12.2024 14 000,00 грн. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно з наданими довідками Пенсійного фонду України, обидва перебувають на обліку та отримують пенсію за віком у розмірі 3 323,00 грн та 3 412,49 грн відповідно. Оцінка суду. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції саме батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, а забезпечення найкращих інтересів дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу матері або батька чи у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Обов`язок щодо її утримання покладається на обох батьків у рівній мірі. Разом з тим встановлено, що відповідач має іншу неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якої на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27.11.2013 з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Факт здійснення щомісячних відрахувань підтверджується наданими до справи доказами. Таким чином, відповідач уже несе аліментне зобов`язання щодо іншої дитини, що відповідно до статті 182 СК України підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів у цій справі. Доводи відповідача про необхідність врахування витрат на утримання його батьків суд оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять доказів їх перебування на утриманні відповідача. Надані довідки свідчать про отримання ними пенсійного забезпечення. Відомостей про встановлення обов`язку відповідача щодо їх утримання або про наявність судового рішення з цього приводу до матеріалів справи не подано. Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу), яка підлягає стягненню як аліменти, визначається судом. Водночас відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, розмір аліментів у частці однієї четвертої доходу платника є мінімальним гарантованим розміром, який може бути визначений у наказному провадженні, та враховується судом при визначенні розміру аліментів у позовному провадженні. Суд враховує, що на користь старшої дитини вже стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини доходу відповідача. Разом з тим визначення аліментів на утримання молодшої дитини у значно меншій частці доходу призвело б до нерівного матеріального забезпечення дітей та ставило б їх у різні умови щодо реалізації права на належне утримання з боку батька. Принцип рівності прав дітей та забезпечення їх найкращих інтересів передбачає, що діти мають право на однаковий рівень матеріального забезпечення з боку батьків, якщо інше не обумовлено об`єктивними обставинами. У даній справі таких обставин, які б виправдовували істотну різницю у розмірі аліментів, судом не встановлено. Щодо доводів відповідача про добровільне перерахування коштів на користь позивачки, суд зазначає, що такі обставини можуть свідчити про виконання ним обов`язку щодо утримання дитини. Водночас у межах даної справи суд вирішує питання визначення розміру аліментів та порядку їх стягнення, а не встановлює наявність чи відсутність заборгованості за аліментами або обсяг фактично сплачених сум. Питання щодо зарахування добровільно сплачених коштів у рахунок аліментів, а також правильності визначення заборгованості належить до повноважень органу державної виконавчої служби під час виконання рішення суду та може бути предметом окремого оскарження у встановленому законом порядку. З огляду на це, доводи відповідача про добровільне перерахування коштів не впливають на вирішення питання про визначення розміру аліментів та не є підставою для відмови у задоволенні позову. Таким чином, з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини, необхідності забезпечення належного та стабільного утримання дитини, матеріального становища сторін, наявності у відповідача інших аліментних зобов`язань, а також беручи до уваги, що відповідач не заперечує проти визначення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу, суд приходить до висновку про обґрунтованість визначення аліментів саме у такому розмірі. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved