Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира через підсистему "Електронний суд" із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (ЄДРПОУ: 41084239, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за договором №511336-КС-001 про надання кредиту від 19.10.2024 року, що становить 66 078,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 26 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 25 480,00 грн; суми заборгованості по штрафам 13 000,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 1 598,00 грн; - стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (ЄДРПОУ: 41084239, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) cплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та [PERSON] було укладено договір № 511336-КС-001 про надання кредиту, який підписано відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 26 000 грн та зобов`язалась його повернути і сплатити проценти за користування кредитом. Оскільки відповідачка в повному обсязі не повернула грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у неї виникла заборгованість, яка становить 66 078,00 грн та складається з наступного: 26 000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 25 480,00 грн - сума прострочених платежів по процентах; 13 000,00 грн суми заборгованості по штрафам; 1 598,00 грн - суми прострочених платежів за комісією. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження направлялася на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено договір про надання кредиту № 511336-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», одноразовим ідентифікатором UA-1851. Положеннями розділу 2 вказаного вище договору передбачено наступне: Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 26 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі- Правила) (п. 2.1); строк, на який надається Кредит 24 тижнів (п. 2.3); стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 0,7%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.4); комісія за видачу кредиту: 5 200,00 грн; строк дії Договору до 05.04.2025 (п. 2.7); орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 53 120,64 грн (п. 2.8); орієнтовна реальна річна процентна ставка: дві тисячі чотириста тридцять п`ять цілих вісімдесят вісім сотих процентів (п. 2.10). У відповідності до договору про надання кредиту №511336-КС-001, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] погодили наступний графік платежів: 02.11.2024 4 440,00 грн; 16.11.2024 4 440,00 грн; 30.11.2024 4 440,00 грн; 14.12.2024 4 440,00 грн; 28.12.2024 4 440,00 грн; 11.01.2025 4 440,00 грн; 25.01.2025 4 440,00 грн; 08.02.2025 4 440,00 грн; 22.02.2025 4 440,00 грн; 08.03.2025 4 440,00 грн; 22.03.2025 4 440,00 грн; 05.04.2025 4 280,64 грн. 19 жовтня 2024 року, [PERSON] , за допомогою одноразового ідентифікатора, було підписано паспорт споживчого кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», в якому передбачено наступні умови кредитування: сума/ліміт кредиту 26 000,00 грн; строк кредитування 169 днів; процентна ставка знижена процентна ставка 255,50000000, стандартна процентна ставка 255,5; тип процентної ставки фіксована; комісія за надання кредиту 5 200,00 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 2435,88 %; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту стандартна процентна ставка. Відповідно до підтвердження Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід», 19.10.2024 на номер картки [NUMBER] були перераховані кошти в розмірі 26 000 грн. Факт належності [PERSON] картки з номером [NUMBER] та використання кредитних коштів підтверджується відповіддю АТ «Державний ощадний банк України» №46/12-11/108123/2025-БТ від 21 серпня 2025 року та доданою до відповіді випискою про рух коштів по вказаній картці. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем за договором №511336-КС-001 станом на 01.07.2025 (фактично станом на 06.04.2025) становить 66 078,00 грн та складається з наступного: 26 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 480,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 598,00 грн- сума заборгованості по комісії; 13 000,00 грн- сума заборгованості по штрафам. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір про надання кредиту № 511336-КС-001 від 19 жовтня 2024 року був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується підтвердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» та відповіддю АТ «Перший ощадний банк України» №46/12-11/108123/2025-БТ від 21 серпня 2025 року. Відомості щодо погашення [PERSON] заборгованості в матеріалах справи відсутні. Згідно розрахунків заборгованості, станом на 01.07.2025 у [PERSON] була наявна заборгованість за тілом кредиту в сумі 26 000,00 грн та заборгованість за процентами в сумі 25 480,00 грн, комісія - 1 598,00 грн. Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за кредитним договором №511336-КС-001 від 19 жовтня 2024 року кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також беручи до уваги те, що заборгованість по тілу кредиту та відсотках за користування кредитними коштами, комісією нараховані в межах строку дії договору, тому суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків, комісії за надання кредиту, що становить 53 078,00 грн, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в цій частині. Щодо вимоги про стягнення з відповідачки штрафу в сумі 13 000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного відсутні підстави для стягнення з відповідачки 13 000,00 грн штрафу, оскільки такий нараховано позивачем у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню в цій частині. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 945,82 грн (53 078,00 грн/66 078,00 грн * 2 422,40 грн) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: partial