Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - позивач, ТОВ «Бізпозика») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач, боржник, [PERSON] ) заборгованість за договором про надання кредиту № 471677-КС-002 від 26.03.2024 у розмірі 14 345,39 грн. У обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 26.03.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 471677-КС-002 (далі - договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 471677-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 471677-КС-002 відповідач на виконання умов договору здійснив оплату за вказаним договором у розмірі 312,51 грн. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови договору, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за договором зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Згідно ухвали від 24.12.2025 суд відкрив провадження у даній справі, справу призначив до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; задовольнив клопотання представника позивача про витребування інформації, яка б підтверджувала факт перерахування коштів відповідачу. Позивач у судове засідання не викликався, оскільки розгляд справи проводиться без повідомлення сторін. Від позивача не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач була повідомлена належним чином про розгляд справи відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, однак у встановлений законом строк відзиву на позов не подала, із заявами до суду не зверталася, а також не скористалася своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 26.03.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 471677-КС-002 в електронному вигляді шляхом обміну електронними повідомленнями. Так, 26.03.2024 ТОВ «Бізпозика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 471677-КС-002 про надання кредиту. У той же день відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення вказаного договору про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направлено позичальнику через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2278 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено [PERSON] у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий нею було введено/відправлено. Таким чином, 26.03.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] було укладено договір № 471677-КС-007 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором UA-2278 у порядку, визначеному статтею 13 Закону України «про електронну комерцію». Відповідно до п. 2. договору кредиту ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику грошові кошти в сумі 5 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит (далі - правила, а разом - договір). Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,4462815 % за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту становить 750,00 грн. Термін дії договору - до 10.09.2024. Пунктом 3.2. кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (далі - проценти за користування кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3.2.1. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Відповідач свої зобов`язання за вищевказаним договором виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 4 687,49 грн; суми прострочених платежів по процентах - 9 657,90 грн , що підтверджується відповідними розрахунками. Згідно витребуваних судом відомостей від АТ «ПУМБ», на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у банку була випущена банківська картка [NUMBER] . Як убачається з виписки по даному рахунку, 26.03.2024 на даний рахунок було дійсно зараховано кошти в сумі 5 000,00 грн. Згідно частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Стаття 1 Закону України «Про інформацію» містить визначення документа, за яким документом є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Частиною 4 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Всупереч наведеним нормам закону та умовам укладеного між сторонами договору відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а тому позов в частині стягнення заборгованості по кредиту та процентах за користування кредитом підлягає задоволенню. Відповідачем, всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх зобов`язань та спростування вимог позивача. Ураховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved