Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі також ТОВ «Бізнес Позика», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.12.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 191568-КС-010 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Відповідач свої зобов`язання за кредитиним договором № 191568-КС-010 належним чином не виконав. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 07.01.2026 утворилась заборгованість за Договором № 191568-КС-010 про надання кредиту в розмірі 22208,06 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 8780,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 8604,40 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ 4823,66 грн. Позивач просив суд витребувати в АТ КБ «Приват Банк» письмові докази, що становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 28.12.2024 року (дата видачі кредиту) по 14.06.2025 року (дата закінчення терміну кредитування).; стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 22208,06 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю. 02.03.2026 на адресу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребовувані документи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові міститься клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.10). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації та розміщенням оголошення на веб-сайті суду. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.12.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 191568-КС-010 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Даний договір підписаний електронними підписами з одноразовим ідентифікатором UA-5788. ТОВ «Бізнес Позика» 28.12.2024 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 191568-КС-010 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). 28.12.2024 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 191568-КС-010 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), на умовах визначених офертою. Відповідно до п. 2.1 договору № 191568-КС-010 від 28.12.2024, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Відповідно до п.2.3 договору, строк кредитування 24 тижні. Згідно з п.2.4 договору, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1% фіксована. Відповідно до п.2.5 договору, комісія за надання кредиту 2000,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Відповідно до п.2.7 договору, строк дії договору: до 14.06.2025. Відповідно до п.2.8 договору, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 24572,32 грн. Відповідно до п.2.10 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка 6669,16 процентів. Пунктом 4.2.2. договору встановлений графік платежів, які припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Усього 12 періодів з 11.01.2025 по 14.06.2025, розраховано суму процентів за користування кредитом, суму часткового платежу основної суми та суму комісії за надання кредиту у кожному періоді. Згідно договору, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором, до закінчення строку (терміну) дії Договору. Відповідно до паспорта споживчого кредиту, тип кредиту: кредит; сума/ліміт кредиту: 10 000,00 грн.; строк кредитування: 169 днів (24 тижні); спосіб надання кредиту: безготівковим шляхом протягом 3 робочих днів; комісія за надання кредиту: 2000,00 грн.; загальні витрати за кредитом: 14572,32 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 24572,32 грн.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 6669,16грн. Також паспорт кредиту містить графік платежів та відомості про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про надання кредиту. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується анкетою клієнта. З Візуальної форми послідовності дій клієнта ТОВ «Бізнес Позика» вбачається послідовність дій [PERSON] в ІТС товариства на сайті www.my.bizpozyka.com 28.12.2024 щодо укладення Договору про надання кредиту № 191568-КС-010. Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер платіжної інструкції dc025655-c4ca-11ef-b90a-000c29d57ed2_1; платник: ТОВ «Бізнес Позика»; номер транзакції 43535-61458-07593; дата/час здійснення переказу коштів 28.12.2024 05:22; сума переказу 10 000,00 грн.; номер платіжної картки отримувача [NUMBER] ; емітент платіжної картки отримувача PRIVAT BANK; код авторизації 182837; код RRN 436305026533; призначення переказу: Перерах. коштiв Васик М.В. ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №191568-КС-010 від 28.12.2024 Без ПДВ. Відповідач, [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 10032,84 грн, з яких: 1220,00 грн за тілом кредиту, 6636,50 грн по відсотках, 2000,00 грн по комісії та 176,34 грн по відсотках за ст. 625 ЦКУ. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 191568-КС-010 від 28.12.2024 [PERSON] має заборгованість станом на 08.01.2026 у сумі 22208,06 грн., з яких: 8780,00 грн. - заборгованість за кредитом; 8604,40 грн. - заборгованість по відсотках; 4823,66 грн заборгованість по % за ст. 625 ЦКУ, що також підтверджується довідкою про стан заборгованості (а.с.12-15). У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 191568-КС-010 від 28.12.2024 у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 22208,06 грн., з яких: 8780,00 грн. - заборгованість за кредитом; 8604,40 грн. - заборгованість по відсотках; 4823,66 грн заборгованість по % за ст. 625 ЦКУ. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). З договору . №191568-КС-010 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 28.12.2024 вбачається, що його укладено в електронній формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом враховано також висновок Верховного Суду, зроблений в постанові від 06.02.2019 у справі № 175/4753/15-ц, провадження № 61-8449св18, за яким згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За нормою ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Так, судом встановлено, що договір про надання кредиту та додаткову угоду до договору укладено між сторонами в електронній формі через веб-сайт ТОВ «Бізнес Позика» та вчинено наступні для цього дії: вхід в особистий кабінет, передача інформації обраних клієнтом умов, підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення, запит на відправку шаблону акцепту, підписання договору клієнтом. Оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори не були б укладені сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ «Бізнес Позика» перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки [PERSON] , зареєстрованої останньої у особистому кабінеті на сайті https://my.bizpozyka.com. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від її імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору. Крім того, відповідач [PERSON] жодних заперечень проти укладення кредитного договору та отримання нею кредитних коштів в розмірі 10 000,00 грн. не надавала. Відповідно до ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вже було встановлено судом, договір №191568-КС-010 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 28.12.2024 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; боржник на момент укладення договорів не заявляла додаткових вимог щодо їх умов та в подальшому договори виконувала. Кредитні договори містить повну інформацію щодо умов кредитування, а саме щодо суми та періоду надання кредиту (пункт 2.1, 2.3) і розміру процентної ставки (пункт 2.4), порядку надання і погашення кредиту, відповідальності за порушення умов договору. Враховуючи зміст кредитних договорів слід дійти висновку, що [PERSON] з моменту підписання договору була обізнана щодо оплатності наданого кредиту, а також щодо свого обов`язку вносити плату за користування кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не надала до суду заперечень щодо укладення нею договору №191568-КС-010 про надання кредиту від 28.12.2024 з ТОВ «Бізнес Позика», не надав жодних доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань за договором або на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до п. 2.4 договору. Протягом строку кредитування, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, розмір якої був більшим, ніж зазначено у графіку платежів, з огляду на неналежне виконання зобов`язань відповідачем. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Таким чином, вказані нарахування процентів за користування кредитом відповідають умовам укладеного між сторонами договору та зазначеним нормам права. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Однак у справі не встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» приховало від позичальника об`єктивну інформацію щодо сукупної вартості кредиту. Розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 4823,66 грн, суд вважає, що ця вимога не є правомірною. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України та який діє на даний час. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. У даній справі заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України, яку позивач просить стягнути з відповідача є мірою відповідальності за невиконання боргових зобов`язань позичальником в розумінні ст. 549 ЦК України, а тому відповідач звільняється від їх сплати на період воєнного стану. З огляду на викладене, у задоволенні позову в частині заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 4823,66 грн необхідно відмовити. Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором, що свідчить про неналежне виконання останньою умов укладеного договору, а також позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, а саме стягненню підлягає на користь позивача сума заборгованості за тілом кредиту, в межах заявленої у позовній заяві суми 8780,00 грн. та 8604,40 грн. заборгованості за процентами в загальному розмірі 17384,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2 662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2256 від 27.01.2026 (а.с.1). Оскільки вимоги позивача задоволено на 78,28 %, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2084,13 грн.

Outcome: partial