Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, де просив ухвалити рішення, якими встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.03.1996 управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 4173/2 від 29.03.1996 (зареєстроване Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 59/87), на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв її чоловік та відповідно його, [PERSON] , батько - [PERSON] , який на час смерті дружини був зареєстрований та проживав з нею однією сім`єю. [INFO] помер його, заявника, батько [PERSON] . Вказав, що після смерті батька відкрилася спадщина на належні 2/3 частки квартири [ADDRESS] і він, заявник, є єдиним спадкоємцем майна померлого батька. У встановлені законом строки він звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Вариводи В.Ф. з заявою про прийняття спадщини, на підставі заяви була заведена спадкова справа № 75/2024. У подальшому приватним нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що прізвища спадкодавців у свідоцтвах про смерть та документах, що посвідчують право власності на спадкове майно, зазначені із розбіжностями «М`якушко» та « [PERSON] » відповідно. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для нього, [PERSON] , юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] , а також реалізувати своє право власності на частину квартири, оскільки зазначена помилка у правовстановлюючому документі обмежує його у праві володіння та розпорядження належним йому нерухомими майном. З урахуванням вищевикладеного просив заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] адвокат Красницька Я.С. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримує у повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутність. Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Варивода В.В. у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутність та ухвалити рішення, враховуючи норми діючого законодавства. Представник заінтересованої особи Департаменту житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. У зв`язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 29.03.1996 № 4173/2Ю, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що заявник є громадянином України, [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Самара, Росія, що підтверджується копією його паспорту громадянина України. Згідно з даними Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про народження, виданого російською мовою, вбачається, що батьками заявника [PERSON] є « [PERSON] » і « [PERSON] ». Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.08.2009 [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.12.2024 [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . З довідкок про склад сім`ї та прописку вбачається, що померлі батьки заявника до дня смерті були зареєстровані як проживаючі за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами справи підтверджується, що 11.12.2024 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Вариводою В.В. за заявою заявника [PERSON] була заведена спадкова справа № 75/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Вариводи В.В. від 03.07.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька [PERSON] на 2/3 частки у праві власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , з якої 1/3 частка у праві власності на квартиру належала [PERSON] , дружині спадкодавця, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Підставою відмови нотаріуса слугувало те, що прізвища спадкодавців у свідоцтві про право власності на житло вказано як « [PERSON] », в тому час як у свідоцтвах про смерть прізвище спадкодавців зазначене як « [PERSON] ». З постанови також вбачається, що заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за заповітом, посвідченим 19.02.2013 державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори. Статтею 4 ЦК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України встановлено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд вважає, що заявником [PERSON] доведено належність йому та його померлим батьками [PERSON] та [PERSON] свідоцтва на право власності на житло, у якому їх прізвище помилково вказано як « [PERSON] ». Організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки паспорти як заявником, так і його померлими батьками, були отримані вже після отримання свідоцтва про право власності на житло, крім того, паспорти померлих [PERSON] та [PERSON] вилучені у зв`язку зі смертю. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для подальшого розпорядження своєю власністю та прийняття спадщини. Спору про право суд не вбачає, заінтересовані особи проти задоволення заяви не заперечують та підтверджує відсутність спору про право. З огляду на наведене суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved