Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», в якій представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 379469-КС-001 в розмірі 12753,16 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.11.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та відповідачем укладено Договір № 379469-КС-001 про надання кредитушляхом обміну електронними повідомленнями, згідно з яким товариство надало відповідачці кредит у розмірі 6 000,00 грн, а також Додаткову угоду на суму 3000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальниця зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Вказує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитного договору, у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 12753,16 грн, а тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 28.11.2025 провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача у позовній заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі, на позові наполягала. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з електронним сайтом Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Отже, спірні правовідносини стосуються повернення отриманого фізичною особою кредиту, який отриманий у фінансовій установі. Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно повернення кредитну, вони врегульовані відповідними положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України). З матеріалів справи судом встановлено, що 20.08.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та відповідачем укладено Договір № 379469-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, електронний підпис одноразовий ідентифікатор « G-6173». Відповідно до п.1 договору кредитодавець надав позичальникові споживчий кредит у розмірі 6 000,00 гривень строком на 24 тижні. Процента ставка: в день 1,08048257, фіксована. Комісія за надання Кредиту (далі - комісія): 900,00 грн. Термін дії Договору: до 04.02.2022. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 15 000,00 грн. Також, 25.09.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору № 379469-КС-001 про надання кредиту (далі Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 3 000.00 грн. З наданою АТ «А-Банк» банківською випискою про рух коштів по картці № 5169-1570 7864-6571, яка емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , вбачається, що кредитор надав позичальнику грошові кошти, а [PERSON] у період дії договору користувалась ними. Тобто позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахував відповідачу суму кредиту 9000 грн. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 379469-КС-001 Позичальника [PERSON] , на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 379469-КС-001 на загальну суму 10544,65 грн. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, позивач зазначає про наявність у відповідача станом на 30.10.2025 заборгованості в розмірі 12 753,16 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6 629,14 грн; суми прострочених платежів по процентах 6 124,02 грн. Водночас, позивачем не заявлено позовної вимоги щодо стягнення заборгованості за штрафом. Відповідачкою заборгованість за Кредитним договором, а саме за тілом кредиту, комісією та відсотками не спростована, останньою щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надано заперечень. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Таким чином, факт укладення такого договору належним чином підтверджено доказами, наявними у матеріалах справи. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Матеріали справи містять докази часткового погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором перед позивачем на загальну суму 10544,65 грн, яка врахована позивачем під час розрахунків. Отже, відповідач умови кредитного договору порушила та у строк, установлений умовами кредитного договору кредитні кошти та проценти за користування кредитом не повернула. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам договору та детально відображає алгоритм нарахування. А тому суд бере до уваги наданий розрахунок. Своєю чергою, відповідач контрозрахунку не навела, будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, [PERSON] , в порушення вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, що становить 2422,40 грн.

Outcome: approved