Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

03.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшов позов Концерну «Міські теплові мережі» (далі Концерн «МТМ») до [PERSON] , який позивач мотивує тим, що Концерн «МТМ» діє на підставі статуту, який знаходиться у загальнодоступному місці на офіційному сайті Концерну «МТМ». Відповідно до статуту основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності позивача та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу позивача. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій, її збут та інше. Концерн «МТМ» по відношенню до Бережної ( [PERSON] ), яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , як споживача послуг, є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а також з постачання теплової енергії. Правовідносини між сторонами виникли на підставі Типового індивідуального договору № 603102420 про надання послуги з постачання теплової енергії, який відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», станом на 01.11.2021 вважається укладеним. Відповідачкою зобов`язання по оплаті послуг з постачання теплової енергії не виконуються, розмір заборгованості за період з 01.11.2021 по 31.10.2025 становить 15245,86 грн, яку Концерн «МТМ» просить стягнути з [PERSON] ( [PERSON] ), а також стягнути з судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді від 10.12.2025 вказану позовну заяву Концерн «МТМ» прийнято до розгляду, у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи у відритому судовому засіданні з викликом сторін. 09.01.2026 від відповідачки [PERSON] до суду надійшов зустрічний позов до Концерну «МТМ», який вона мотивує тим, що з 09.07.2022 вона проживала у м. Бережани Тернопільської області, а на даний момент фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , як внутрішньо переміщена особа. В її квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , встановлено індивідуальне опалення та вона не користується послугами Концерну «МТМ». Також у під`їзді усі квартири обладнані системами індивідуального опалення, відсутні батареї та всі труби обрізано, в місцях розводки на квартирні стояки встановлено заглушки, тепло та тепла вода у її квартиру не постачаються. Однак, їй почали надходити квитанції від Концерну «МТМ» про оплату послуг, а саме за подачу гарячої води та теплової енергії, а згодом листи про нібито наявність заборгованості за нібито надані послуги, а саме подачу гарячої води та теплової енергії. Крім того, у зв`язку із масовими обстрілами м. Запоріжжя їй взагалі невідомо чи здійснюється постачання будь-яких комунальних послуг у квартиру [ADDRESS] . Вона навіть не знає чи даний будинок не зруйновано. Враховуючи факт відсутності послуг з централізованого постачання гарячої води і подачі теплової енергії в квартиру та відсутності самого обладнання для надання даних послуг у під`їзді, нарахування за надання таких послуг вважає незаконним. Також вважає, що до даних відносин не застосовується п.38 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830, відповідно до якого споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат на частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або житлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання), оскільки даний пункт суперечить Конституції України, Першому протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ. Просить у задоволенні позову відмовити. У зв`язку з цим просить визнати протиправними дії Концерну «МТМ» щодо безпідставних нарахувань [PERSON] за неспожиту та невикористану теплову енергію та гарячу воду за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати Концерн «МТМ» скасувати безпідставну та незаконну заборгованість та припинити здійснювати безпідставні та незаконні нарахування грошових платежів за неіснуючі та неотримані [PERSON] послуги, анулювати незаконні нарахування за адресою: [ADDRESS] . Також у зустрічній позовній заяві [PERSON] заявила клопотання про проведення виїзного судового засідання. Крім того, 09.01.2026 від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що заявлені позовні вимоги не визнає з посилання на ті ж самі обставини, які викладені у зустрічній позовній заяві. Ухвалою суду від 13.01.2026 зустрічну позовну заяву [PERSON] прийнято до судового розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом Концерну «МТМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, здійснено перехід до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по справі за участю сторін. 09.02.2026 від представника позивача за первісним позовом Концерну «МТМ» надійшли письмові пояснення по справі, в яких серед іншого зазначено, що на виконання вимог Правила підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 10.12.2008 № 620/378№, щорічно проводилась комісійна перевірка стану готовності теплового господарства, у тому числі внутрішньобудинкових систем теплоспоживання багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] до роботи в опалювальний період, про що були складені відповідні акти. Згідно актів готовності 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025, 2025/2026 років стан інженерного обладнання, а саме: трубопроводів, що проходять у підвалі (ревізія, з`єднання, опалення), а також мереж централізованого опалення для забезпечення обігріву всіх приміщень - задовільний, теплове господарство будинку по [ADDRESS] готове до роботи в опалювальному періоді. Внутрішньобудинкові мережі (системи) опалення житлового будинку по [ADDRESS] приєднані через єдиний тепловий ввід до зовнішніх мереж теплопостачання Концерну «МТМ». Тепловий ввід оснащений загальнобудинковим вузлом комерційного обліку теплової енергії Pollu Stat Ex (заводський номер 34060163). Теплоносій на квартири/нежитлові приміщення будинку постачається через будинкові стояки приєднані до внутрішньобудинкових мереж, що проходять у підвалі. При проведенні щорічних комісійних обстежень внутрішньобудинкових мереж (систем) теплоспоживання, під головуванням представника балансоутримувача та управителя будинку ОСББ «Лахтінська 7А» факт «демонтажу та встановлення заглушок в місцях розводки на квартирні стояки» не виявлений. Згідно п.14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою КМУ від 21.08.2019 №830, відокремлення (відключення) квартир та нежитлових приміщень від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води без дотримання встановленого Мінрегіоном порядку не допускається. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 затверджено «Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води». Дозвіл «на проведення індивідуального опалення у квартирі [ADDRESS] » Концерном «МТМ» не надавався. Рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП та влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у квартирі [PERSON] органом місцевого самоврядування м. Запоріжжя не приймалось. Житловий будинок по [ADDRESS] не відповідає вимогам п.1 розділу III Порядку №169 та не входить до переліку багатоквартирних будинків, у яких не менше ніж половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП. Відповідно, власники квартир та нежитлових приміщень вище вказаного багатоквартирного будинку не мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО. Також зазначає, що ні [PERSON] , ні управитель багатоквартирного будинку ОСББ «Лахтінська 7А» не звертались до Концерну «МТМ» з питання ненадання послуг з постачання теплової енергії. Визначення кількості та якості послуги здійснюється відповідно до умов договору за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії. Відповідно до показань вузла комерційного обліку послуга з постачання теплової енергії надавалась безперебійно протягом опалювальних періодів 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025, 2025/2026 років. Відповідно до вимог п.37 Правил №830 споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. У зв`язку з цим вважають позов Концерну «МТМ» законними, обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Ухвалою суду від 23.02.2026 підготовче провадження у даній справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою суду у задоволенні клопотання позивачки за зустрічним позовом [PERSON] про проведення по справі виїзного судового засідання відмовлено. Представник позивача за первісним позовом / відповідача за зустрічним позовом - Концерну «МТМ» в судове засідання не прибув, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, у своїй позовній заяві просить проводити судовий розгляд без участі позивача. Відповідачка за первісним позовом / позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась шляхом надіслання судового виклику за повідомленим нею місцем проживання, у зустрічній позовній заяві та у відзиві на первісний позов просить у випадку її неявки у судове засідання розгляд справи проводити без її участі. Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Так, відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.2 ст.633 ЦК України). Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч. 2 ст. 317 ЦК України). Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017, який введено в дію з 01.05.2019, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (ст.5 Закону №2189-VIII). Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (п.3 ч. 2 ст. 6 Закону №2189-VIII). Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ст.9 Закону №2189-VIII, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з ч.1, 2, 4 ст.12 Закону №2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону. Ст.14 Закону №2189-VIII визначає особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку. Зокрема, відповідно до ч.7 цієї статті до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Згідно з ч.5 ст.13 даного Закону в разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Згідно з ч.7 ст.21 Закону №2189-VIII послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Розділом VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2189-VIII передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ №830 від 21.08.2019 (далі Правила №830) послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідно до п.24 Правил №830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Згідно з п.32 Правил №830 плата за послугу розраховується, виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Згідно з абз.6 п.33 Правил №830 у разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Відповідно до п.35, 36 Правил №830 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Згідно з п.37 Правил №830, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі Статуту, який знаходиться у загальнодоступному офіційному сайті підприємства http://teploseti.zp.ua/. Відповідно до п.2.1, 2.2 Статуту, основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення тепловодої енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ та організації, її збут. 02.10.2021 Концерном «Міські теплові мережі» оприлюднено на офіційному сайті Типовий індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії (далі - Договір), що є публічним договором приєднання. Відповідно до п. 1, п. 2, п. 4 Договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі». Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Згідно з п. 5 Договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Споживач, відповідно до п.30 Договору, вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії, плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року) У п.32 Договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. За умовами п.34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно з пп. 3 п. 41 Договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. За умовами п.51, п.52 цей Договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строку. Судом також встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 35 кв.м., належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2016, який посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО Вовк І.І., реєстровий №10589. Крім того, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 16.10.2018, що підтверджується інформацією, яка надана Департаментом адміністративних послуг ЗМР від 05.12.2025. Відповідно до довідки №6101-7000393895 від 07.04.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №6117-5003558546 від 17.12.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . На квартиру за адресою: [ADDRESS] » відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , ОКМ вказана Ляшенко О.М., [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Також судом встановлено, що відповідно до актів готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025, 2025/2026 років, які складені за участі голови правління ОСББ «Лахтінська 7А», стан інженерного обладнання, а саме: трубопроводів, що проходять у підвалі (ревізія, з`єднання, опалення), а також мереж централізованого опалення для забезпечення обігріву всіх приміщень - задовільний, теплове господарство будинку по [ADDRESS] готове до роботи в опалювальному періоді. Внутрішньобудинкові мережі (системи) опалення житлового будинку по [ADDRESS] приєднані через єдиний тепловий ввід до зовнішніх мереж теплопостачання Концерну «МТМ». Відповідно до наданої Концерном «МТМ» інформації щодо нарахувань за надані споживачу [PERSON] послуги за адресою: [ADDRESS] : площа квартири 34,0 кв.м., особовий рахунок [NUMBER] , період з листопада 2021 року по жовтень 2025 року; житловий будинок [ADDRESS] оснащений загальнобудинковим вузлом комерційного обліку теплової енергії, тому нарахування послуг з централізованого опалення проводилось по показникам комерційного приладу теплової енергії у будинку шляхом розподілу пропорційно площі споживачів; квартира [ADDRESS] обладнана приладом обліку гарячого водопостачання, тому нарахування такої послуги проводилось згідно показників приладу обліку ГВП. Відповідно до довідки Концерну «МТМ» та розрахунку заборгованості за надані ним послуги з постачання централізованого опалення, гарячої води та теплової енергії за вищевказаною квартирою за адресою: [ADDRESS] , заборгованість перед Концерном «МТМ» за період з 01.01.2021 по 31.10.2025 складає 15245,86 грн, яку [PERSON] не оплачує. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», №63566/00). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги Концерну «МТМ» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] такими, що задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Так, суд виходить з того, що в силу вищевикладених вимог чинного законодавства споживачем житлово-комунальних послуг є власник нерухомого майна або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна (наймач) і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Як встановлено судом, що відповідачка за первісним позовом / позивачка за зустрічним позовом [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована у вказаній квартирі з 2018 року та відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем житлово-комунальних послуг та, як наслідок, зобов`язана здійснювати оплату за фактично отримані послуги з постачання централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії, виконавцем яких є Концерн «МТМ». Також суд виходить з того, що у зв`язку з відсутністю рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування Концерном «МТМ» відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання, в силу вимог вказаного Закону з 01.11.2021 між Концерном «МТМ» та [PERSON] вважається укладеним типовий індивідуальний договір №603102420 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Заперечуючи проти позовних вимог Концерну «МТМ» та обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги відповідачка за первісним позовом / позивачка за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що в її квартирі за адресою: [ADDRESS] встановлено індивідуальне опалення, а послуги з централізованого постачання гарячої води і подачі теплової енергії в квартиру не надаються, оскільки відсутнє обладнання для надання даних послуг у під`їзді, нарахування за надання таких послуг вважає незаконним В той же час, при вирішенні даного спору, суд вважає встановленим та доведеним, що вищевказана квартира [PERSON] знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, який має єдину централізовану мережу гарячого водопостачання та теплопостачання, з приводу неналежної якості послуг з постачання теплової енергії або її відсутності у спірний період остання до Концерну «МТМ» не зверталась, не висувала Концерну претензій та скарг з приводу отримання послуг неналежної якості. Факт надання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира, яка належить на праві власності [PERSON] , підтверджується: рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону, відповідно до яких Концерном було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі (зазначені рішення знаходяться в загальнодоступному місці, а саме на офіційному сайті Запорізької міської ради) та актами готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025, 2025/2026 років, які складені за участі голови правління ОСББ «Лахтінська 7А». [PERSON] факт отримання вищевказаних послуг не спростовано, за спожиті послуги нараховувалась Концерном «МТМ» помісячна плата, однак вона оплату не здійснювала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість Ухвалюючи рішення, суд відхиляє доводи [PERSON] про необхідність відмови у задоволені позову Концерну через те, що вона з квітня 2022 року вона не проживає за вказаною в позові адресою, оскільки з цього часу є внутрішньо переміщеною особою, проживала у м. Бережани Тернопільської область, а наразі мешкає у м. Тернопіль. В даному випадку суд виходить з того, що [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] та в ній зареєстрована з 2018 року по т.ч., не надала суду доказів звернення до Концерну «МТМ» із повідомленням про тимчасову відсутність або її проживання, як зареєстрованої особи, за іншою адресою та надання Концерну доказів тимчасової відсутності на виконання вимог п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Крім того, за змістом вказаної норми споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. В даному випадку суд також враховує, що нарахування плати з централізованого опалення по вищезазначеній квартирі здійснюється пропорційно опалюваній площі квартири незалежно від фактичного проживання (непроживання) фізичних осіб, зареєстрованих у цій квартирі чи яким належить ця квартира на праві власності тощо. Доводи [PERSON] , що вона не користується послугами Концерну «МТМ», оскільки має в квартирі індивідуальне опалення, що, відповідно, виключає її обов`язок оплати послуг Концерну та є підставою для відмови у задоволенні його позовних вимог, водночас є підставою для задоволення її зустрічного позову, суд вважає безпідставними та необґрунтованими. Так, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що квартира [PERSON] була відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання у встановленому законодавством порядку і з дотриманням усіх необхідних процедур, а у період з 01.11.2021 по 31.10.2025 такі послуги у квартиру не надавались. Крім того, суд зазначає, що наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019. Відповідно до положень Розділу ІІ вказаного Порядку, рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявника власника (співвласника) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії. Власник (співвласники) будівлі, в тому числі житлового будинку, подає (подають) до органу місцевого самоврядування заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП, яка складається в довільній формі, із зазначенням причини відключення, а також інформацію про намір влаштування в будівлі систем індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання). Для багатоквартирного будинку до заяви додатково додається протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку (витяг із протоколу) про ухвалене співвласниками рішення про відключення будинку від ЦО та/або ГВП та зазначаються особи, уповноважені представляти інтереси співвласників у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку. Заява про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП передається на розгляд Комісії. Комісія приймає рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП та надає пропозиції щодо типу системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання), яку можна встановити в будівлі після відключення. Орган місцевого самоврядування на найближчому засіданні за участі заявника чи його уповноваженого представника приймає відповідно до законодавства рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП з урахуванням рекомендації Комісії. Копія рішення органу місцевого самоврядування надається заявникові. Для відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, власник (співвласники) забезпечує розроблення проекту відключення будівлі від ЦО та/або ГВП, який має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил, і проекту системи індивідуального чи автономного теплопостачання будівлі, який розробляється з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил. Відключення будівлі від ЦО та/або ГВП здійснюється виконавцем відповідної комунальної послуги, або оператором зовнішніх інженерних мереж, якщо він є виконавцем комунальної послуги, або залученим власником (співвласниками) суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством мають ліцензію на проведення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, в присутності виконавця відповідної комунальної послуги після отримання рішення органу місцевого самоврядування, що дозволяє відключення такої будівлі. Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення в законному порядку має відбуватись на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, і з дотримання споживачем процедури, визначеної Порядком. Враховуючи знаходження житлового приміщення квартири, яка належить [PERSON] на праві власності, в багатоквартирному будинку, відсутність належних документів на підтвердження правомірного відключення від мережі опалення, суд вважає, що вказане приміщення є опалювальними. Система опалення приміщення вказаної вище квартири є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинку, в якому воно розташовано. Теплова енергія передається в опалювальні приміщення за рахунок теплопровідності, випромінювання в конвекції, і поширюється не тільки від радіаторів, але й від інших елементів системи опалення (трубопроводів, стояків, підводки тощо). Для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги споживач повинен не лише не мати відповідного договору та фактично не користуватися послугами, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання. Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що дії Концерну «МТМ» щодо нарахування плати [PERSON] за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , є законними. Водночас, [PERSON] як споживач житлово-комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконувала свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим за період з 01.11.2021 по 31.10.2025 утворилась заборгованість в загальному розмірі 15245,86 грн., стягнення якої Концерн «МТМ» вимагає в судовому порядку. Зазначений розмір заборгованості підтверджується наданою Концерном «МТМ» довідкою за особовим рахунком № [NUMBER] , який відкритий за адресою: [ADDRESS] , та розрахунком заборгованості за спірний період, який містить інформацію про нараховані і сплачені суми за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком. Вказаний документ суд вважає належним та допустимим доказом. При цьому, [PERSON] жодних обґрунтованих заперечень щодо розрахунку заборгованості не навела та перед судом не довела. Контррозрахунок суми заборгованості не надала. Оскільки заборгованість [PERSON] перед Концерном «МТМ» за надані послуги з постачання теплової енергії станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому суд прийшов до висновку, що вказана заборгованість має бути стягнута з [PERSON] на користь Концерну «МТМ» в повному обсязі. Таким чином позов Концерну «МТМ» слід задовольнити повністю. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] про визнання протиправними дії Концерну «МТМ» щодо нарахувань плати за теплову енергію та гарячу воду за адресою: [ADDRESS] , зобов`язання скасувати заборгованість, припинити здійснювати нарахування та анулювати такі нарахування, суд вважає за необхідне відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду Концерном «МТМ» було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що сума боргу підлягає стягненню з [PERSON] в повному обсязі, сума сплаченого судового збору теж підлягає стягненню з [PERSON] на користь Концерну «МТМ».

Outcome: approved