Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 24 766,00 грн, а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що 31.08.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику №5255720824, який був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа та за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5800 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок, на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1% в день у межах строку кредиту та зниженою процентною ставкою 0,5 % за відповідних умов. Позичальник свої зобов`язання відповідно до умов договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5 800 грн. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 24 766 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 29.07.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 31.08.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику №5255720824, відповідно до умов якого ТОВ «Іннова Фінанс» надало позичальникові кошти в розмірі 5800 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання платіжної картки [NUMBER] на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кошти кредиту у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п. 2.6.1, п.4.1-4.2 та/або п.4.4 цього договору, і його додатків (а.с.40-50). Відповідно до пп.2.4, 2.7 кредитного договору, тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби. Згідно з п. 2.5 договору строк кредиту (строк дії договору) становить 360 днів. Відповідно до пп.2.6 2.6.1 договору, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 цього Договору. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору (а.с. 51-52). У матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту, де вказана інормація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с.9-12) та анкета клієнта, в якій [PERSON] вказав свій номер мобільного телефону, на який направлено одноразовий ідентифікатор для підписання договору позики №5255720824 (а.с.56). Вищезазначені кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та додаток №1 до договору підписано відповідачем [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора «4450» (а.с. 53). Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Іннова Фінанс», які набрали чинності 23.04.2024. Приймаючи умови договору, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись (а.с. 13-19). Згідно квитанції до платіжної інструкції №19966-1354-137321453 ТОВ «Іннова Фінанс» 31.08.2024 перерахувало через надавача платіжних послуг ТОВ «ФК «Контрактовий дім» на картку відповідача № [NUMBER] грошові кошти у сумі 5800 грн (а.с. 55, 34). Відповідно до детального розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за договором №5255720824 від 31.08.2024 станом на 03.06.2025 становить 24 766,00 грн, з яких: 5800 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16066 грн - заборгованість за процентами; 2900 грн комісія (а.с. 21-27). Відповідно до рішення № 05-09/2025 Єдиного учасника ТОВ «Іннова Фінанс» від 05.09.2025, змінено назву ТОВ «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.09.2025. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Кредитний договір укладено у вигляді електронного документа та підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, що узгоджується зі ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З позовом про визнання недійсним договору позики №5255720824 від 31.08.2024 відповідач не звертався. На виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. У силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідачу було відомо про обов`язок по сплаті процентів за надання кредиту, адже такий обов`язок був чітко визначений у договорі позики та графіку платежів. Розмір відсотків нараховано позивачем відповідно до умов договору. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за надання кредиту, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №5255720824 від 31.08.2024, яка складається із заборгованості за кредитом 5800,00 грн, заборгованості за процентами 16066,00 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 2900,00 грн суд дійшов наступного висновку. Пунктом 7.5 договору передбачено, що нарахування неустойки здійснюється Товариством з урахуванням обмежень встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє дотепер. Відтак позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено нарахування неустойки в розмірі 2 900,00 грн за порушення зобов`язання, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №5255720824 від 31.08.2024, яка складається з заборгованості за кредитом 5 800,00 грн, заборгованості за процентами 16 066,00 грн. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки в сумі 2 422,40 грн (а.с.68), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 138,75 грн (21866/24766*2422,40).

Outcome: partial