Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси від 16.02.2026р. стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 23 842 грн. 50 коп. та витрати по оплаті судового збору у сумі 3028 грн.. 18.03.2026 року до суду звернувся представник позивача адвокат Жук Вікторія Олександрівна із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, в якій зазначила, що у зв`язку з наданням всіх документів, що підтверджують обсяг та вартість надання АТ «ДТЕК Одеські електромережі» професійної правничої допомоги, вважає, що зазначені витрати у розмірі 6000 грн. є належним чином підтвердженими, відтак у разі задоволення позовної заяви підлягають стягненню відповідача. А також з повним текстом судового рішення представник позивача АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ дізналось з його копії, яка надійшла до електронного кабінету позивача в підсистеми Електронний Суд 16.03.2026 р., що підтверджується відповідним доказом, просить вважати зазначену підставу для поновлення строку, як поважну, та поновити АТ «ДТЕК Одеські електромережі» строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення по справі. Виклик сторін не здійснювався у зв`язку із відсутністю у його необхідності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення у справі. Згідно положень п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Представник АТ «ДТЕК Одеські електромережі» адвокат Жук В.О. в заяві про ухвалення додаткового рішення зазначає, зокрема, про те, що з повним текстом судового рішення від 16.02.2026 року вона ознайомилась в особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд» лише 16.03.2026 року. Внаслідок цього вона позбавлена була можливості виконати вимоги ч. 8 ст.141ЦПК України та подати заяву про розподіл судових витрат у строк, передбачений для подання такої заяви. На підставі цього представник АТ «ДТЕК Одеські електромережі» просить визнати причину пропуску передбаченого ч. 8 ст.141ЦПК України строку на подання доказів про розмір витрат на правничу допомогу поважною та поновити зазначений строк. Із заяви, поданої представником АТ «ДТЕК Одеські електромережі» адвокатом Жук В.О. та матеріалів справи вбачається, що строк на подання доказів понесення судових витрат пропущений з поважних причин, а тому заява підлягає задоволенню, а строк поновленню. Подаючи до суду позовну заяву представник позивача заявив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, поряд з іншими витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.. Крім того, у позові було зазначено, що за результатами розгляду справи буде складено акт наданих послуг щодо представництва інтересів позивача в рамках вказаної справи та додано копію договору №7074-ООЕ про надання правової допомоги від 22.01.2024 року, копію додаткової угоди до договору від 01.10.2024 року. Рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси від 16.02.2026р. стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 23 842 грн. 50 коп. та витрати по оплаті судового збору у сумі 3028 грн.. Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. До позовної заяви було додано копію договору про надання правової допомоги №7074-ООЕ від 22.01.2024р., укладений між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» разом із додатковою угодою до зазначеного договору. Відповідно до зазначених документів правова допомога АТ «ДТЕК Одеські електромережі» надається Адвокатським об`єднанням «Перший радник» до 31.12.2025 р. включно. Разом з тим до заяви про ухвалення додаткового рішення було надано копію договору №621-ОЕМ-РП про надання правової допомоги від 30.12.2025 року. З витягу із наказу АО «Перший Радник» про прийняття на роботу № 40-к від 11.10.2023 року вбачається, що адвокат Жук В.О. працює на посаді адвоката з 12.10.2023 року за сумісництвом, на 0,1 норми робочого часу, з оплатою пропорційно фактично відпрацьованому часу, з окладом згідно штатного розкладу. В рамках даної цивільної справи адвокат Жук В.О. діяла на підставі довіреності № 389/2024, виданої Генеральним директором АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» Григор`євим Д.І. 08.08.2024 року. Відповідно до Звіту наданих послуг від 16.03.2026р. № 29-ОЕМ містить перелік (вид) наданих послуг, розмір плати за кожен вид наданих послуг та загальний розмір правничої допомоги, так, в акті наданих послуг з правничої допомоги відображено вид та розмір витрат, а саме: вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів, розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази, підготовка та подання процесуальних та інших документів правового характеру(позовна заява), участь у судових засіданнях в суді першої інстанції. Також, Сторони домовилися про встановлення погодинного порядку обчислення розміру гонорару адвокатів виконавця. По справі №521/21265/25 між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та АО «Перший радник» було досягнуто згоди про виплату АО «Перший радник» гонорару за ведення даної справи у суді першої інстанції у фіксованому розмірі. Відповідно до Звіту наданих послуг від 16.03.2026р. № 29-ОЕМ сторони визначили, що розмір гонорару за надання правничої допомоги в рамках судової справи №521/21265/25, яка розглядалася Хаджибейським районним судом міста Одеса за позовом АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до [PERSON] становить 6000,00 грн.. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). У відповідності до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру та враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в розмірі 6000 гривень.

Outcome: approved