Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

03 грудня 2025 року [PERSON] звернувся до Срібнянського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , [INFO] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо їхньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що 16 червня 2015 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Срібнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 16, який розірвано рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2023 року. Під час шлюбу, [INFO] , у них народилася дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу, до квітня 2025 року, вони проживали разом, але [PERSON] зловживала алкогольними напоями, створюючи психологічну атмосферу, неприйнятну для виховання та проживання малолітньої дитини, що змусило їх з дочкою змінити місце проживання. Після цього [PERSON] повністю припинила спілкування з ним та дитиною. Жодного з покладених законом на батьків обов`язків [PERSON] не виконує, про дитину не піклується, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом. Дитина знаходиться на повному утриманні батька. Стягнені на рішенням суду аліменти відповідач не сплачує, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилася заборгованість зі сплати аліментів. Позивач стверджує, що він самостійно піклується про дочку, займається її вихованням, лікуванням та навчанням. Відповідач не має бажання спілкуватися з дочкою, що свідчить про недбале ставлення з її боку до дитини та може розцінюватися як нехтування своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи, що відповідач не спілкується з дочкою вже протягом тривалого часу, не приймає участі у її вихованні, навчанні та лікуванні, не надає жодної матеріальної допомоги, позивач вважає, що існує достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2025 року відкрито провадження у цій справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14 год. 30 хв. 15 січня 2026 року. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2026 року відкладено підготовче засідання у цій справі до 10 год. 00 хв. 26 лютого 2026 року. У підготовче засідання 26 лютого 2026 року з`явились позивач, представник позивача, представник третьої особи, а також відповідач [PERSON] , яка висловила свою позицію щодо предмета позову, зазначила, що проти задоволення позову та позбавлення її батьківських прав вона не заперечує. Погоджується з доводами позивача про те, що не виконує батьківських обов`язків. На запитання головуючого щодо зміни свого ставлення до виконання батьківських обов`язків повідомила, що наразі не готова змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків та лагодити спілкування з дитиною. 26 лютого 2026 року [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї розглядати без її участі. Також у заяві зазначила, що позов вона визнає та проти позбавлення батьківських прав не заперечує. Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 год. 30 хв. 17 березня 2026 року. У судове засідання, призначене на 14 год. 30 хв. 17 березня 2026 року, відповідач [PERSON] не з`явилася. 26 лютого 2026 року подала до суду заяву, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї розглядати без її участі. Також у заяві зазначила, що позов вона визнає та проти позбавлення її батьківських прав щодо доньки [PERSON] не заперечує. У судове засідання 17 березня 2026 року з`явились позивач [PERSON] та його представник адвокат Бойчук В.М., які підтримали позовні вимоги та просили позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] з підстав, викладених у позові. Також у судове засідання з`явилась представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчого комітету Срібнянської селищної ради Чернігівської області, як органу опіки та піклування, начальник служби у справах дітей селищної ради Соловей С.І., яка підтримала позицію виконавчого комітету Срібнянської селищної ради, як органу опіка та піклування, викладену у висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] (матері) відносно її малолітньої дитини, [PERSON] , 24 листопада 2015 року, затвердженому рішенням виконавчого комітету селищної ради від 31 жовтня 2025 року № 779. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] . Звернула увагу суду на те, що [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду питання щодо позбавлення її батьківських прав, на засідання органу опіки та піклування не з`явилася, що, на її думку, вказує на те, що [PERSON] не має наміру виконувати батьківські обов`язки щодо [PERSON] . Також у своїй промові до суду представник третьої особи зазначила, що у випадку, якщо з тих чи інших підстав дитина буде позбавлена піклування саме свого батька, орган опіки і піклування буде порушувати питання щодо поміщення малолітньої [PERSON] до закладу інституційного догляду, оскільки орган опіки та піклування вважає неприпустимим залишати дитину з матір`ю, оскільки остання взагалі не проявляє інтересу до дитини й дитина залишиться без батьківського піклування, без догляду та без забезпечення елементарних потреб. У судове засідання з`явились викликані за клопотанням представника позивача свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] , попереджена про кримінальну відповідальність, показала, що вона обіймає посаду діловода [PERSON] старостинського округу та до її посадових обов`язків, зокрема, входить контроль за проблемними сім`ями. Вказала, що сім`я [PERSON] потратила до їхнього поля зору майже від самого моменту народження у цій сім`ї дитини, оскільки мати не займалась вихованням дитини, навіть більше взагалі не цікавилась дитиною. Після народження дитини відповідач почала вести бродячий спосіб життя, по декілька діб не ночувала вдома, вживала алкогольні напої. З [PERSON] неодноразово проводились роз`яснювальні бесіди, які не мали позитивних наслідків, мати продовжувала жити своїм життям, взагалі не цікавлячись життям дитини. Всі турботи по догляду за дитиною від самого народження та по її вихованню впали на плечі батька, позивача у цій справі. Свідок зазначила, що з батьківськими обов`язками батько справлявся успішно. Комісія у складі посадових осіб Сокиринського старостинського округу, до якої входила і свідок, періодично відвідували місце проживання цієї сім`ї, і констатувала створення батьком належних умов для проживання та розвитку дитини. Свідок [PERSON] , попереджений про кримінальну відповідальність, показав, що він проживає по сусідству із сім`єю [PERSON] ( [PERSON] та його доньки [PERSON] ). Свідок ствердно вказав, що [PERSON] та [PERSON] проживають удвох, мати дитини взагалі до них не навідується. Також свідок вказав, що особисто був бачив ситуацію, коли по вулиці проходила [PERSON] і її донька [PERSON] , побачивши матір, побігла до неї, кликала її, однак [PERSON] пройшла повз дитину, навіть не звернувши на неї ніякої уваги. Також свідок зазначив, що неодноразово зустрічав відповідачку у цій справі в магазині чи просто на вулиці в стані алкогольного сп`яніння. У судовому засіданні у присутності практичного психолога-педагога також була допитана малолітня [PERSON] , яка зазначила, що проживає з батьком, мама з ними не живе. Батько піклується про неї, готує для неї їжу, купує одяг, взуття та все необхідне, допомагає з виконанням домашнього завдання, завжди відводить її до школи та забирає зі школи. На запитання головуючого про те, коли саме вона бачилась (спілкувалась) з матір`ю дитина не змогла згадати коли саме це було, лише сказала, що вже дуже давно маму не бачила. Суд встановив, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] від 07 грудня 2015 року, серії [NUMBER] . Судовим наказом Срібнянського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з довідкою Центру надання адміністративних послуг Срібнянської селищної ради Чернігівської області (далі ЦНАП) про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданій [PERSON] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (позивач) та [PERSON] , [INFO] (дочка позивача), але фактично вказані особи проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним 01 липня 2025 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Срібнянської селищної ради Соловей С.І., головного спеціаліста служби у справах дітей Фролкової О.В., інспектора СЮП Прилуцького РВП Бабенко І.В., старости Сокиринського старостинського округу Нємцевої Н.В. та актом обстеження умов проживання, складеним 13 жовтня 2025 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Срібнянської селищної ради Соловей С.І., головного спеціаліста служби у справах дітей Фролкової О.В., завідувачки відділенням соцпослуг Ювженко І.М., за результатами обстеження житлового приміщення одноповерхового двокімнатного будинку за адресою: [ADDRESS] , проведеного за заявою [PERSON] з метою підготовки висновку органу опіки та піклування, на час обстеження санітарний стан житлового приміщення задовільний, в кімнатах чисто, приготована їжа. У дівчинки в наявності місце для відпочинку та навчальної діяльності, забезпечена навчальною літературою, є книги для всебічного розвитку. Одягом та взуттям забезпечена відповідно до сезону. Згідно з довідкою про несплату аліментів, виданою Срібнянським відділом державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області за період з 01 жовтня 2024 року до 30 вересня 2025 року, [PERSON] дійсно не отримував аліменти з [PERSON] судовим наказом № 2-н/746/98/23 від 12 жовтня 2023 року. Із довідки про доходи від 24 жовтня 2025 року вбачається, що [PERSON] офіційно працевлаштований на посаді слюсара-ремонтника ФОП [PERSON] , та за період із січня 2025 року до червня 2025 року отримав дохід (заробітну плату) в розмірі 48 000,00 грн. Відповідно до довідки-характеристики від 07 листопада 2025 року № 02-17/330, виданої діловодом загального відділу Срібнянської селищної ради [PERSON] , [PERSON] виявив себе як відповідальний, турботливий, люблячий та уважний батько, вихованням доньки [PERSON] , [INFO] , займається сам. Купив будинок, утримує підсобне господарство, сам обробляє город, заготовляє сіно та дрова, консервує овочі та фрукти. Створює сприятливу атмосферу для навчання дитини, забезпечує її всім необхідним (одягом, взуттям, книгами, продуктами харчування). Він добрий, працьовитий, ввічливий, людяний. Активно співпрацює зі школою, зацікавлений у всебічному розвитку дитини. Підтримує участь дочки у позакласних заходах, завжди готовий до діалогу з учителями, створює всі необхідні умови для щасливого дитинства своєї доньки. Бере активну участь у суспільному життя села. Мати [PERSON] , 1994 року народження, в сім`ї не проживає і не бере участі у вихованні доньки. Не працює, веде нездоровий спосіб життя: курить, розпиває спиртні напої. Дуже груба у спілкуванні, зовсім не цікавиться життям дитини. Із довідки директора Сокиринського ліцею Срібнянської селищної ради Чернігівської області № 113 від 06 жовтня 2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є ученицею 4 класу Сокиринського ліцею Срібнянської селищної ради Чернігівської області. Згідно з довідкою директора Сокиринського ліцею Срібнянської селищної ради Чернігівської області № 114 від 06 жовтня 2025 року [PERSON] , [INFO] , навчається у Сокиринському ліцеї Срібнянської селищної ради з 2022 року. Впродовж навчання мати дитини не цікавилась успішністю доньки, не відвідувала батьківські збори, не брала участі у шкільних та позашкільних заходах. З класним керівником не підтримувала зв`язку, не спілкувалась. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Срібнянської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету селищної ради від 31 жовтня 2025 року № 779, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що вона ухиляється від виховання та утримання дитини. При цьому орган опіки та піклування врахував рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24 жовтня 2025 року, протокол № 10. Із листа Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 25 лютого 2026 року № 40419-2026, надісланого на запит суду, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає у с. Сокиринці Прилуцького району Чернігівської області, протягом року (в ІПНП «ЦУНАМІ» достовірно зберігається інформація про притягнення лише протягом року) неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, зокрема: постановою від 26 березня 2025 року серії ЕГА № 1725774 за статтею 183 КУпАП; постановою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2025 року (справа № 746/358/25) за частиною другою статті 184 КУпАП; постановами від 10 вересня 2025 року серії ЕГА № 1869328, від 11 вересня 2025 року серії ЕГА № 1869979; від 24 листопада 2025 року серії ЕГА № 1924292, від 01 грудня 2026 року серії ЕГА № 1966370 за статтею 183 КУпАП. Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 758/9706/18 (провадження № 61-17898св20) та від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13192/19-ц (провадження № 61-2237св21). У рішенні у справі «Хант проти України» (№ 31111/04) від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки (пункт 58). Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Ураховуючи встановлені судом обставини, оцінюючі надані суду письмові докази, покази свідків, пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, суд дійшов висновку, що відповідач без поважних причин та свідомо не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої дочки та щодо її утримання, не проявляє інтересу до дитини, до її внутрішнього світу та її подальшої долі, що свідчить про її нехтування покладеними на ней правами та обов`язками щодо виховання та утримання власної дитини. Відповідач не знайшла можливості з`явитись в судове засідання та на засідання комісії органу опіки та піклування. Дізнавшись про порушення її колишнім чоловіком питання про позбавлення її батьківських прав, не вчинила жодних дій, спрямованих на усунення ситуації, яка склалась у неї з участю у житті та вихованні власної дитини, що також свідчить про легковажне ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов`язків та байдужість по відношенню до життя своєї дитини. Проаналізувавши наведені вище обставини, суд дійшов висновку про наявність всіх законних підстав для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при поданні позову судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved