Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що він є батьком [PERSON] , [INFO] . На утримання дитини з нього стягуються аліменти згідно рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.11.2012 року у розмірі 30 відсотків всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття до [INFO] . На даний час він проходить військову службу у складі ЗСУ. Під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони України він отримав поранення та травми, проходив тривале стаціонарне лікування та реабілітацію, під час якого не мав можливості повноцінно виконувати свої службові обов`язки та отримував зменшене грошове забезпечення. Його дохід значно знизився, що негативно вплинуло на його матеріальне становище. Його стан здоров`я обмежує його можливість залучення до додаткової оплачуваної роботи. На сьогоднішній день встановлений судом розмір аліментів є надмірним для нього. 19.09.2025 ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області справу передано за підсудністю до Компаніївського районного суду Кіровоградської області. 17.10.2025 ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 17.11.2025 ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що вона є інвалідом 3 групи з дитинства, офіційно не працевлаштована та отримує пенсію в зв`язку з інвалідністю, син знаходиться на її утриманні. Відповідач тривалий час не сплачував їй аліменти на утримання дитини, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка була виплачена відповідачем лише декілька років тому. Вважає посилання позивача на погіршення матеріального стану такими, що не відповідають дійсності, адже вона отримує аліменти, зокрема у березні 2026 року в розмірі 22500,00 грн, до цього два місці підряд отримувала 11500,00 грн, а перед цим отримувала 30000,00, що свідчить про отримання позивачем заробітної плати близько 100000,00 грн. Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого 29.06.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . На підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.11.2012 року у справі № 1110/2044/12 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30 відсотків всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.11.2012 року до досягнення дитиною повноліття до [INFO] . Також рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.11.2012 року у справі № 1110/2044/12 змінено прізвище [PERSON] на дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 8-10). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 02.07.2015 року [PERSON] є учасником бойових дій. (а.с. 7). Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 12.11.2024 року № 2470 позивач має поранення пов`язані із Захистом Батьківщини та визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 11). Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.09.2025 року № 1451/18/10946 [PERSON] одержав вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе поранення правої гомілки. (а.с. 12). Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з ч. 1, 2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Звертаючись до суду позивач зазначає, що на час звернення до суду змінився його матеріальний стан (витратна частина) також змінився стан здоров`я позивача, Разом з тим, надаючи оцінку обставинам в житті позивача та долученим до позовної заяви доказам на підтвердження підстав для зменшення розміру аліментів, суд зазначає, що позивач на підтвердження того, що має ряд хвороб, надає довідку військово-лікарської комісії та довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), але будь-яких доказів того, що позивач поніс витрати на лікування та несе такі витрати постійно у зв`язку з наявними в нього хворобами, суду не надано (будь-які чеки, квитанції на придбання ліків, витрати у зв`язку з проходженням лікування тощо в матеріалах справи відсутні). Крім того позивачем на підтвердження свого погіршеного матеріального становище не надано жодної довідки або інформації щодо його доходів, також позивачем не заявлялось клопотання до суду про витребування таких доказів від компетентних органів. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Отже з урахуванням викладеного, суд підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] з 30 відсотків всіх видів заробітку до 25 відсотків всіх видів заробітку починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття [INFO] , не знаходить. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог. Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок позивача.

Outcome: dismissed