Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» 23.06.2025 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до Відповідача за Договором про надання споживчого кредиту №103981837 від 22.02.2022 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН», за яким відповідач є позичальником, на загальну суму 22200,00 грн. на підставі Договору факторингу, укладеного ТОВ «ФК «ЄАПБ» з кредитором відповідача. Вказаний договір, за яким відповідач є позичальником, укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису (одноразовим ідентифікатором) згідно Закону України «Про електронну комерцію». Свої договірні зобов`язання кредитор відповідача виконав у повному обсязі, надавши йому обумовлену суму кредитних коштів. Разом з тим, [PERSON] свої зустрічні договірні зобов`язання за укладеним договором щодо повернення кредитних коштів та відсотків за їх користування перед кредитором, у тому числі перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» після набуття ним права вимоги, за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на дату звернення до суду з цим позовом за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 22200,00 грн., яка ним не погашена. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. 03 липня 2025 року судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.41). У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві позивач зазначив, що просить розглянути справу без участі представника позивача, і не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та заначив, що визнає лише заборгованість у сумі 20000,00 грн. За таких обставин суд ухвалює рішення за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобов`язального права. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису (одноразовим ідентифікатором) згідно Закону України «Про електронну комерцію» було укладено у вигляді електронного документа Договір про надання споживчого кредиту №103981837 від 22.02.2022 року з ТОВ «МІЛОАН», за яким відповідач є позичальником, і умовами якого передбачено надання відповідачу кредитних коштів, у розмірі, обумовленому договором. Зі своєї сторони, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчать відповідні пункти кредитного договору, у якому заначені адреса, реквізити та підпис сторін. На виконання умов вказаного договору кредитор відповідача за цим договором свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, що підтверджується даними доданого до матеріалів справи Розрахунком заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №103981837 від 22.02.2022 року, і не заперечується відповідачем. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК). Згідно досліджених судом матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач своїх зобов`язань за кредитними договорами належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату звернення до суду з даним позовом у відповідача виникла заборгованість за укладеними кредитними договорами у загальному розмірі 22200,00 гривень, з яких: - 20 000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; - 200,00 грн. - сума заборгованості по відсоткам. - 2 000,00 грн. - сума заборгованості за комісією Дані обставини підтверджуються Розрахунком заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №103981837 від 22.02.2022 року. Дані, які б свідчили про інше у суду відсутні. За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно положень ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З досліджених судом у сукупності матеріалів справи, а саме: копій Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року, Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року, вбачається, що право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №103981837 від 22.02.2022 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН», перейшло до позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів». Дані, які б свідчили про інше, у суду відсутні. Таким чином, позивач відповідно до положень ст.512, 514 ЦК України набув право вимог та статус нового кредитора у зобов`язаннях, що виникли внаслідок укладення відповідачем Договору про надання споживчого кредиту №103981837 від 22.02.2022 року з ТОВ «МІЛОАН». Таким чином, оскільки відповідач свої зобов`язання за укладеним ним кредитним договором, за яким він є позичальником, не виконує, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо стягнення з нього на користь позивача заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 22200,00 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «ЄАПБ» наявні підстави, передбачені законом.. Факт невизнання відповідачем заборгованості в частині 2200,00 грн., яка складається з 200,00 грн. заборгованості по відсоткам та 2 000,00 грн. заборгованості за комісією, суд не враховує при прийнятті рішення по суті спору, оскільки обов`язок позичальника сплати відсотків за користування кредитом та їх розмір, передбачено п.1.5., 1.5.2., 1.5.3. Договору про надання споживчого кредиту №103981837 від 22.02.2022 року, а обов`язок сплати позичальником комісії у розмірі 2000,00 грн. прямо передбачено п.1.5.1. вказаного Договору. Разом з тим, обґрунтованих заперечень, а також свого контррозрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved