Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що 19.02.2023 [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеруа Україна» кредитний договір № 3473875, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 3000,00 грн. На підставі договорів факторингу право вимоги за названим кредитним договором перейшло від первинного кредитодавця до ТОВ «Свеа фінанс». Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 15434,17 грн., з яких заборгованість по кредиту становить 2983,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 12451,17 грн., які разом з судовим збором позивач просив стягнути. Ухвалою Шевченківський районний суд м. Харкова від 30.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Представник позивача був належним чином повідомлений про судовий розгляд в судове засідання не з`явився, в позові та в клопотанні просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак він двічі в судові засідання не з`явився, причини не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин судом згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 19.02.2023між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ленеура Україна» та [PERSON] було підписано Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3473875 (далі за текстом Кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідачу має бути надано кредит в сумі 3000,00грн. на споживчі потреби строком на 360 днів до 14.02.2024 у безготівковій формі на вказну відповідачем банківську картку: [NUMBER] (п.п. 1.1 1.3, 2.1, 1.8 Кредитного договору). Відповідно до Кредитного договору [PERSON] мав повернути кредит періодичними платежами кожні 30 днів згідно графіу платежів (Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) із сплатою за користування кредитними кошами відсотків за стандартною ставкою: 2% на день та зниженою процентною ставкою у 0,01% на день, що застосовується у разі якщо клієнт до 21.03.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Тип відсоткової ставки: фіксована (п.п. 1.3 1.4, 4.1 Кредитного договору). Підписання Кредитного договору та Додатку до нього з графіком платежів відбулося з боку відповідача, згідно позову, шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора А746, який було направлено на номер тел.: 0990392660. Листом за вих. № 8387-0403 від 04.03.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунку, повідомило ТОВ «Лінеура Україна» про успішне перерахування 19.02.2023 суми у 3000 грн. на картку [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 203863442, призначення платежу: Зарахування 3000 грн на карту [NUMBER] . У відповідності до здійсненого ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за Кредитним договором станом на 28.11.2023 за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 15434,17 грн. з яких: за тілом кредиту 2983 грн.; за відсотками 12451,17 грн. Право вимоги за Кредитним договором було ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт)відступлено ТОВ «Росвен інвест Україна», код 37616221, що надалі перейменоване у ТОВ «Свеа фінанс», (Фактор) за договором факторингу № 01.02-77/23 від 28.11.2023. За цим договором Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості). Права Вимоги, згідно пп. 3.1.3 названого договору, переходять до Фактора після підписання Сторонами реєстру боржників та виконання Фактором умов п.п. 4.1-4.3. Згідно платіжної інструкції № 9386 від 29.11.2023, із штампом АТ «ОТП Банк», ТОВ «Свеа фінанс», код 37616221, перерахувало ТОВ «Лінеура Україна» 1444991,71 грн. 28.11.2023 ТОВ «Свеа фінанс» з ТОВ «Лінеура Україна» підписали реєстр № 1 до договору факторингу № 01.02-77/23 від 28.11.2032, що наданий на двох аркушах. Дані відповідача в цьому реєстрі відсутні. Також, до матеріалів справи додано реєстр боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-77/23 від 28.11.2032 за підписом лише директора ТОВ «Свеа фінанс». В даному реєстрі вказано номер Кредитного договору, дані відповідача, сума кредиту 3000 грн., сума боргу за кредитом 2983,00 грн., сума нарахованих відсотків 12451,17 грн., загальна сума боргу 15434,17 грн. В той же час в матеріалах справи наявне рішення Свеа економі кіпр лімітед єдиного учасника ТОВ «Росвен інвест Україна», код 37616221, датоване 25.03.2024, в якому вирішено змінити назву ТОВ «Росвен інвест Україна» на ТОВ «Свеа фінанс», затверджено статут ТОВ «Свеа фінанс» у новій редакції і надано повноваження директору Товариства вчинити дії, пов`язані з реєстрацією статуту. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики, за правилами частини другої статті 1046 ЦК України, є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до приписів статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України.) Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В даній справі суд виходить з того, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню (висновок Верховного суду, викладений в постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21). У позовній заяві позивач зазначає, що відповідачу було відправлено СМС-повідомленням на телефонний номер одноразовий ідентифікатор при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов Кредитного договору. Разом з тим, жодним доказом не визначено належність такого телефонного номеру саме відповідачу. Відсутні в матеріалах справи документи, які повністю ідентифікують банківську картку [NUMBER] (визначають всі цифри в її номері) та доводять її належність відповідачу. За правилами частин 1-3 Закону України ст. 50 «Про платіжні послуги» встановлено, що небанківські надавачі платіжних послуг забезпечують виконання платіжних операцій користувачів через розрахункові рахунки, відкриті в банках або в розрахунковому банку платіжної системи, учасниками якої вони є. Розрахунки між небанківськими надавачами платіжних послуг для забезпечення виконання платіжних операцій користувачів (крім платіжних операцій у межах одного надавача платіжних послуг) здійснюються шляхом проведення суми платіжної операції між розрахунковими рахунками небанківських надавачів платіжних послуг, що відкриті в банках (розрахунковому банку платіжної системи). Банки забезпечують виконання платіжних операцій своїх клієнтів, у тому числі операцій небанківських надавачів платіжних послуг, шляхом виконання міжбанківських платіжних операцій або платіжних операцій, що виконуються в межах одного банку. Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Поняття бухгалтерського обліку визначено частиною 1 статті названого закону як процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. В цій статті визначаються поняття господарської операції - дії або події, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства та первинного документу - документу, який містить відомості про господарську операцію. Основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України встановлено Положенням про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 (далі за текстом - Положення). Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 62 Положення). За правилами п. 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Однак, на момент розгляду справа не містить документів, які б слугували первинними документами згідно Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України та належним чином підтверджували б виконання операції з безготівкового перерахування суми кредиту на картковий рахунок відповідача за Кредитним договором. Листом за вих. № 8387-0403 від 04.03.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» з достатньою вірогідністю не визначають на яку саме картку перераховано кошти та не ідентифікує отримувача. Крім того, суд враховує, що саме банки забезпечують виконання платіжних операцій своїх клієнтів, у тому числі операцій небанківських надавачів платіжних послуг, шляхом виконання міжбанківських платіжних операцій або платіжних операцій, що виконуються в межах одного банку, як передбачено вищенаведеними положеннями Законом України «Про платіжні послуги». Не містить справа і доказів переходу прав вимоги за Договором факторингу № 01.02-77/23 від 28.11.2023, адже реєстр боржників до цього договору, підписаний сторонами, відсутній в матеріалах справи на момент її розгляду. За вказаних обставин в позові слід відмовити. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір стягненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed