Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить поділити спільне майно подружжя: виділити [PERSON] на праві власності в натурі автомобіль NISSAN E-NV 200, 2015 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 462060,00 грн та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію - половину вартості автомобіля в сумі 231030,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2021 року, який розірваний рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.04.2025 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею, на її утримання зазначеним вище рішенням суду з відповідача стягуються аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Вказує, що з 22.01.2025 року вона та відповідач припинили спільне проживання через негативну поведінку відповідача. Під час розірвання шлюбу не вирішили питання про поділ спільно набутого майна подружжя. Зазначає, що під час шлюбу ними було придбано автомобіль NISSAN E-NV 200, 2015 року випуску, колір сірий, держаний номер АМ4415YА, дата реєстрації за відповідачем 05.09.2024 року. Автомобіль перебуває у володінні та користуванні відповідача. Вважає, що оскільки транспортний засіб придбаний у шлюбі, він є спільним майном подружжя та підлягає поділу. Згідно висновку оцінювача ринкова вартість автомобіля становить 462060 грн. Враховуючи наведені обставини, просить стягнути з відповідача грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 22.08.2025 в порядку забезпечення позову накладено арешт на транспортний засіб марки NISSAN E-NV 200, 2015 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.32). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 22.08.2025 [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову (а.с.37). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 22.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін (а.с.39). 04.09.2025 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково. Просив виділити йому у власність автомобіль NISSAN E-NV 200, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та стягнути з нього грошову компенсацію половини вартості автомобіля в розмірі 137389,00 грн, оскільки згідно звіту №363/08-ТЗ від 27.08.2025 про незалежну оцінку, ринкова вартість автомобіля становить 274778, грн, а не 42060,00 грн, як вказала позивачка (а.с.46-50). 23.09.2025 від представника позивачки - адвоката Потапової Т.М. надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що позивачка не погоджується з оцінкою автомобіля, проведеного на замовлення відповідача (а.с.80 - 81). 23.09.2025 року представником позивачки подано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи ( а.с.87 -88). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 13.10.2025 заяву представника позивачки адвоката Потапової Т.М. у поновленні строку на подання відповіді на відзив відхилено. Відповідь на відзив та долучені до неї документи, подані представником позивачки - адвокатом Потаповою Т.М. залишено без розгляду (а.с.91). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 24.11.2025 у справі призначено автотоварознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено (а.с.97). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 16.02.2026 провадження у справі відновлено (а.с.111). В судовому засіданні представник позивачки -адвокат Потапова Т.М. підтримала позовні вимоги, просила стягнути на користь позивачки грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля, згідно висновку експерта та понесені витрати по справі. Одночасно просила суд залишити в силі заходи забезпечення позову до повного виконання рішення суду. Відповідач та його представник - адвокат Сліпчук П.П. позовні вимоги визнали частково, судові витрати просили покласти на позивачку. Суд, вислухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.04.2025 року у справі №274/703/25 вирішено: "розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 22.07.2021 Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 309" (а.с. 9-12). Сторони являються батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Позивачка має на утриманні дітей від попереднього шлюбу: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.21 - 22). Згідно повідомлення територіального сервісного центру МВС №1842 від 09.04.2025 та інформаційної довідки від 16.08.2025 з сайту "Опендатабот", 05.09.2024 автомобіль марки NISSAN E-NV 200, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 13-15). Відповідно до довідки суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] від 14.08.2025 вартість продажу автомобіля NISSAN E-NV 200, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 14.08.2025 становить 462060,00 грн. (а.с. 16 - 17). Згідно звіту №363/08-ТЗ від 27.08.2025 про незалежну оцінку, виконаного комерційно - виробничою фірмою " Арсенал", на замовлення [PERSON] , ринкова вартість автомобіля NISSAN E-NV 200, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 28.08.2025 становить 275000,00, грн (а.с. 51-70). Як вбачається з Висновку експерта №976/25-25 від 09.02.2026 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, ринкова вартість автомобіля марки NISSAN E-NV 200, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 28.01.2026 складала 357625,92 грн (а.с.99-109). Статтею 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність ( відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення ) захисту в обраний спосіб. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України. Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому, залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла. Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18). Таким чином, заявлений позивачкою спосіб захисту прав пов`язаний зі стягненням в порядку поділу спільного майна подружжя грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, є законним та ефективним способом захисту порушених прав у судовому порядку. Конструкція статті 60 СК України передбачає застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. За приписами 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Одночасно, частина друга статті встановлює, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Присуджуючи позивачці грошову компенсацію замість її частки на вказаний автомобіль, суд виходить із того, що автомобіль марки NISSAN E-NV 200, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , набутий сторонами за час шлюбу, тому у позивачки є право на відповідну компенсацію вартості автомобіля. З урахуванням положень ч.1 ст. 69 СК України, частки сторін у зазначеному майні є рівними. Судом встановлена ринкова вартість спірного транспортного засобу автомобіля марки NISSAN E-NV 200, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , за висновком експерта за № 976/25-25 від 09.02.2026 року станом на 28.01.2026 становить 357625,92 грн. Експерт, на виконання вимог ч. 5 ст. 106 ЦПК України, попереджений про кримінальну відповідальність. Висновок наданий з проведенням огляду транспортного засобу. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial