Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

08.12.2025 до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №3855828 від 07.04.2021 в розмірі 80030,00 грн., сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15.12.2025 вказану цивільну справу було передано до Автозаводського районного суду м. Кременчука за підсудністю. 19.01.2026 шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Автозаводського районного суду м. Кременчука справа була передана на розгляд судді Колесніковій О.М. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.01.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 07.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №3855828, відповідно до умов якого [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 20000 грн. на умовах визначених кредитним договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого у нього утворилася заборгованість за сумою кредиту 20000 грн. та за сумою відсотків 60030 грн. 02.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №73-МЛ, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3855828 від 07.04.2021. Посилаючись на викладене, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором №3855828 від 07.04.2021. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибув, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суду не повідомив, своїм правом на подачу відзиву не скористався. За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не прибули. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 07.04.2021 між відповідачем у справі [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено Договір про споживчий кредит №3855828. Положеннями Договору про споживчий кредит визначено предмет договору, умови виконання, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, гарантії та запевнення позичальника, порядок укладення договору, строк дії договору, порядок внесення змін, доповнення та розірвання договору, вирішення спорів, заключні положення, реквізити сторін. Відповідно до розділу 1 Договору про споживчий кредит №3855828 сума кредиту становить 20000 грн.; кредит надається строком на 15 днів з 07.04.2021 року; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 22.04.2021 року; проценти за користування кредитом: 30 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За п.2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. За п.2.4.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4 Договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. Відповідно до п.6.1 Договору кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. До позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, якою представник ТОВ «Мілоан» підтверджує, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір про споживчий кредит №3855828 від 07.04.2021 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Договір позичальником підписаний із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст.3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч.4,5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Факт перерахування позичальнику кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням №43305826 від 07.04.2021 року. 02.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» (Кредитор) та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (Новий кредитор) укладено Договір про відступлення прав вимоги №73-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» зобов`язується передати ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» зобов`язується прийняти належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Мілоан» і боржниками. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021 року ТОВ «Мілоан» відступив право вимоги під порядковим номером 3274 заборгованості [PERSON] за договором №3855828 від 07.04.2021 в сумі 80030 грн., з яких 20000 грн. залишок по тілу кредиту, 60030 грн. залишок по відсотках. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно змісту ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на законних підставах. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач додав до позовної заяви відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №3855828. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ТОВ «Мілоан» було нараховано відсотки за користування кредитом відповідачу поза межами строку кредитування, який сплинув 22.04.2021 року (пункт 1.4 Договору про споживчий кредит №3855828), а отже суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за Кредитним договір№3855828 від 07.04.2021 в розмірі 20030 грн., з яких 20000 грн. загальна сума боргу за тілом кредиту, 30 грн. загальна сума боргу за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування. Такий розмір заборгованості відповідає умовам договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Щодо витрат позивача пов`язаних з розглядом справи. При звернені до суду ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено частково на 25,03% з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 606 грн. 33 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн., суд виходить з наступного. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання правничої допомоги та понесених витрат на правничу допомогу позивачем додано до позову договір про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», акт №Д/460 від 24.07.2025 року надання послуг правничої допомоги та детальний опис надання послуг до акту №Д/460 від 24.07.2025 року за договором про надання правової допомоги. З акту надання послуг правничої допомоги вбачається, що сума наданих послуг відповідно до договору складає 8000 грн. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі №756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі №701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі №530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі №367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Враховуючи наведене, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, суд звертає увагу на той факт, що поданий позов про стягнення заборгованості за кредитним договором є типовим та має шаблонний характер з огляду на вид діяльності позивача. За таких обставин суд доходить висновку про неспівмірність заявленої вартості витрат на правничу допомогу і вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача з 8000,00 грн. до 3500,00 грн. Крім того, оскільки судом позов задоволено частково на 25,03% з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 876 грн. 05 коп. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial