Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Процент» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідачки заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за кредитним договором № 20186 від 01 жовтня 2024 року, які нараховані за період з 21 жовтня 2024 року до 25 листопада 2025 року в розмірі 27 988 грн. 00 коп. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 01 жовтня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] був укладений електронний кредитний договір № 20186, за умовами якого відповідачці був наданий кредит на суму 7 000 грн 00 коп на строк 730 днів, із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом (365,00% річних). Свої зобов`язання за вказаним договором ТОВ «Фінансова компанія «Процент» виконало, зарахувавши грошові кошти на банківський рахунок відповідачки. За умовами кредитного договору відповідачка брав на себе зобов`язання повернути кредит в обумовлений термін та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору періодичність внесення платежів зі сплати процентів становить кожні 20 днів. Проте зобов`язання за кредитним договором № 20186 від 01 жовтня 2024 року щодо сплати процентів за користування кредитними коштами [PERSON] не виконувала належним чином. З 10 листопада 2024 року у відповідачки виник обов`язок незалежно від пред`явленої вимоги повернути всю заборгованість за нарахованими процентами. За період з 21 жовтня 2024 року до 25 листопада 2025 року за [PERSON] утворилася заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, які нараховані відповідно до п 1.2 договору, в розмірі 27 988 грн. 00 коп. ТОВ «Фінансова компанія «Процент» не пред`являє до відповідачки вимогу про дострокове повернення суми кредиту відповідно до п.п. 2.1.2, 2.1.6, 4.7. кредитного договору, ч. 2 ст. 1050 ЦК України та ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», а прохає стягнути лише заборгованість за процентами, нарахованими за період з 21 жовтня 2024 року до 25 листопада 2025 року. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 січня 2026 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія» Процент» було прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд справи призначений на 19 березня 2026 року на 09 год 00 хв. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Процент» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Процент», проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 10зв). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (а.с.85-86), про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзив на позовну заяву [PERSON] наданий не був. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 202-0 року у справі № 561/77/19.. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що 01 жовтня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 20186 (а.с. 17-21). Відповідно до п.п. 6.1 - 6.3 вищевказаного кредитного договору, вказаний договір укладається в інформаційно-комунікаційній системі на сайті https://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». З метою отримання кредиту, позичальник проходить реєстрацію в ІКС, шляхом заповнення всіх необхідних полів (в тому числі ПІБ, РНОКПП, номер телефону, номер електронного платіжного засобу), підтверджує номер телефону за яким буде здійснюватися подальша ідентифікація Позичальника в ІКС, ознайомлюється з Правилами, надає згоду на обробку персональних даних та згоду на отримання та передачу інформації з Бюро кредитних історій шляхом проставлення відповідних відміток. Після проведення реєстрації в ІКС, позичальнику створюється Особистий кабінет в якому відображаються всі його анкетні дані. Ідентифікація/верифікація Позичальника здійснюється у спосіб передбачений нормативно-правовими актами Національного банку України та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) способів ідентифікації та верифікації Позичальника:- отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних;- отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння PHOKПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої KEП власника ідентифікаційного документа;- отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, одноразовим ідентифікатором (оtр-пароля), надісланого товариством на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційними документами, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням KEП печатки уповноваженим працівником Товариства та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото. Після проходження реєстрації та ідентифікації в ІКС товариства, позичальник в Особистому кабінеті в ІКС, реєструє електронний платіжний засіб на який буде перераховано суму Кредиту. Верифікація електронного платіжного засобу проводиться відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем в залежності від умов договору між Товариством та платіжним сервісом (фінансовою установою/установою що має сертифікат, який відповідає стандартам PCI DSS). Позичальник може додавати необмежену кількість електронних платіжних засобів в Особистому кабінеті (у разі якщо дозволяють функціональні можливості ІКС), за умови проходження процедури верифікації електронного платіжного засобу. Позичальник зобов`язаний вказати реквізити електронного платіжного засобу, що належать особисто йому, для можливості належного виконання товариством своїх зобов`язань за цим договором. Кредитний договір № 20186 від 01 жовтня 2024 року був підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 983382 (а.с. 17-24). Пунктами 1.1., 1.2. вищевказаного договору передбачено, що товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 7 000 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить - 1% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365 %) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Згідно п. 1.3. договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 730 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку № 1 до вказаного договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є додатком №1 до цього договору (а.с. 17 зв.). Кредитний договір № 20186 від 01 жовтня 2024 року був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 983382 (а.с.21 зв.). Згідно п. 2.2.1 вищевказаного договору, за цим договором товариство зобов`язане надати позичальнику кредит на умовах та в порядку передбачених цим договором. Умовами вказаного кредитного договору визначено, що нарахування процентів за вказаним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у додатку 1 цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 9 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 4.2 кредитного договору). Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.ст. 610 та 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а у разі такого порушення настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, визначений договором. ТОВ «Фінансова компанія «Процент» свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] за кредитним договором № 20186 від 01 жовтня 2024 року виконало (а.с. 28-29). Пунктом 1.3. кредитного договору № 20186 від 01 жовтня 2024 року визначено, що періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є додатком до цього договору. Відповідно до п. 2.4.1. вищевказаного договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом, штрафні санкції (за наявності) та повернути кредит. Як вбачається з Таблиці обчислення вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 20186 від 01 жовтня 2024 року відповідачка [PERSON] зобов`язана була кожні 20 днів сплачувати проценти в розмірі 1 400 грн 00 коп (а.с. 22-23). Свої зобов`язання за кредитним договором № 20186 від 01 жовтня 2024 року [PERSON] не виконала (а.с. 30-35). Станом на 03 грудня 2025 року заборгованість [PERSON] по процентам за користування кредитними коштами за кредитним договором № 20186 від 01 жовтня 2024 року, які нараховані за період з 21 жовтня 2024 року до 25 листопада 2025 року, становила 27 988 грн. 00 коп (а.с. 30-35). Пунктом 4.4. кредитного договору № 20186 від 01 жовтня 2024 року визначено, що у разі прострочення з оплати чергового платежу нарахованих процентів за кредитом позичальник зобов`язаний протягом 20 календарних днів сплатити заборгованість за простроченими нарахованими процентами, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування кредитом станом на дату оплати. За таких обставин, з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Процент» слід стягнути заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за кредитним договором № 20186 від 01 жовтня 2024 року, які нараховані за період з 21 жовтня 2024 року до 25 листопада 2025 року, становила 27 988 грн. 00 коп. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Процент» при зверненні до суду через підсистему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп (а.с.11 зв). Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп (а.с. 11 зв). Що стосується стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу). Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2021 року у справі № 922/449/21 та від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. ТОВ «Фінансова компанія «Процент» прохає стягнути з відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп. На підтвердження витрат, понесених позивачем за надання професійної правничої допомоги суду надані: договір про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року (а.с. 54-55); свідоцтво про право на заняття адвокатом Руденком К.В. адвокатською діяльністю серія ПТ № 2412 від 23 жовтня 2018 року (а.с. 56), акт приймання-передачі наданих послуг № 73 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року (а.с. 58); витяг до реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 73 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року (а.с.59), платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 30 вересня 2025 року розмірі 10 000 грн 00 коп на оплату за надання юридичних послуг по договору № 03/06/2024 згідно акту № 73 від 30 вересня 2025 року(а.с. 60). Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейський суд з прав людини 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved