Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 29011,57 грн. В обґрунтування позову посилався на наступні обставини. 13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] у порядку, визначену Законом України «Про електронну комерцію» був укладений електронний договір №3640214. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №3640214 виникла заборгованість у розмірі 22155 грн., яка складається з 3000 грн - заборгованості за тілом кредиту та 19155 грн. - заборгованості за відсотками. Крім того, 13.09.2021 між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у порядку, визначену Законом України «Про електронну комерцію» був укладений договір №77539499. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №77539499 виникла заборгованість у розмірі 6856,57 грн., яка складається з 2458 грн - заборгованості за тілом кредиту, 4398,17 грн. - заборгованості за відсотками, 0,40 грн. - 3% річних. 28.12.2021 було укладено договір №28-12/2021-72 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3640214. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3640214. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло правом вимоги до Відповідача за договором №3640214. 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77539499. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77539499 . Посилаючись на норми ЦК України та умови укладених договорів, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості за кредитами в розмірі 29011,57 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів у мережі Інтернет. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] у порядку, визначену Законом України «Про електронну комерцію» був укладений договір №3640214. Відповідно до його умов ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачеві кредит у розмірі 3000 гривень, строком на 30 днів, з виплатою процентів у сумі 1125 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% за кожний день користування кредитом (а.с. 23). 13.09.2021 між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»у порядку, визначену Законом України «Про електронну комерцію» був укладений електронний договір №77539499. Відповідно до його умов ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачеві кредит у розмірі 2458 грн., строком на 30 днів, з виплатою процентів за ставкою 1,99% за день (а.с. 35). Переказ коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується випискою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Позивач набув право вимоги до відповідача на підставі вищезазначених договорів про відступлення прав вимоги. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача складає: - за кредитним договором №3640214 у розмірі 22155 грн., яка складається з 3000 грн - заборгованості за тілом та 19155 грн. - заборгованості за відсотками. - за кредитним договором №77539499 виникла заборгованість у розмірі 6856,57 грн., яка складається з наступного: 2458 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4398,17 грн. - заборгованість за відсотками, 0,40 грн. - 3% річних. Суд дійшов висновку, що вимоги позивача, як фактора, у частині стягнення заборгованості за кредитним договором №3640214 є обґрунтованими у межах суми 4125 грн, що складається з 3000 грн - заборгованості за тілом кредиту та 1125 грн - заборгованості за відсотками, що відповідає розміру нарахування за умовами договору в межах строку кредитування 30 днів. Вимоги позивача, як фактора, у частині стягнення заборгованості за кредитним договором №77539499 є обґрунтованими у межах суми 3925,43 грн, що складається з 2458 грн - заборгованості за тілом кредиту та 1467,43 грн - заборгованості за відсотками, що відповідає розміру нарахування за умовами договору в межах строку кредитування 30 днів. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача складає 8050,43 грн. Нарахування процентів за межами строку кредитування є безпідставним, оскільки суперечить ст. 1050 ЦК України. Суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Суд також відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 3% річних за Договором кредитної лінії №77539499 від 13.09.2021 у сумі 0,40 грн, з огляду на зміст п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і він триває до теперішнього часу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Згідно платіжної інструкції від 20.07.2025 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 13000 грн. До позовної заяви додано копію договору №01-07/2024 про надання юридичних послуг від 01.07.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" (а.с. 14-17). Надання послуг підтверджується актом надання послуг (а.с. 18). Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в дані справі є стягнення кредитної заборгованості. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Враховуючи фактично надані послуги, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 672,19 грн. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 2672,19 грн.

Outcome: partial