Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

адвокат Пархомчук С.В. в інтересах ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», 28.01.2026 звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 15 600 грн. 00 коп. боргу за кредитним договором № 115472 від 28.02.2020. Позов обґрунтовує тим, що 28.02.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 115472, згідно умов якого Товариство, строком на 20 днів, надало відповідачці 3 000 грн. 00 коп. фінансового кредиту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2 % на день на залишок заборгованості, в порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання за таким належним чином не виконувала, через що у неї перед ТОВ «ЗАЙМЕР» виникла заборгованість, яка станом на 28.10.2021 склала 15 600 грн. 00 коп. з яких: 3 000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 12 600 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за процентами, що 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 115472 від 28.02.2020 перейшло до позивача. Просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 26.02.2026 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. 16.03.2026 представник позивача подав заяву про стягнення з відповідачки 10 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 20.03.2026 представник відповідачки [PERSON] адвокат Хижняк А.В. подала відзив на позовну заяву за змістом якого позовні вимоги заперечила, мотивуючи тим, що позивачем не надано жодних документів, які підтверджують реальний розмір заборгованості за кредитним договором, що первинним кредитором не було надано відповідачці інформації про споживчий кредит до укладення договору, що відповідачку не було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором. Також зазначає, що заявлені позивачем до стягнення проценти в сумі 12 600 грн. у чотири рази перевищують розмір неповернутого кредиту, а тому рішення про стягнення надмірної суми заборгованості суперечить нормам чинного законодавства та принципам добросовісності, інше, стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечила. 25.03.2026 представник ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» - адвокат Пархомчук С.В. подав відповідь на відзив, покликається, що при укладенні кредитного договору сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позичальника для укладення договору на відповідних умовах, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому доводи представника відповідача щодо неукладеності кредитного договору є безпідставними, що факт перерахування 3 000 грн. кредитних коштів первинним кредитором відповідачці підтверджується листом ТОВ «Платежі онлайн» від 28.02.2020, інше. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні із позовом до суду просив розглянути справу за відсутності представника Товариства. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомили, тому суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобв`язання клієнта перед фактором (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Із копії договору № 115472 про надання фінансового кредиту від 28.02.2020 та додатку № 1 до нього, виписки по особовому рахунку, інших матеріалів справи убачається, що 28.02.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого Товариство, строком на 20 днів, надало відповідачці 3 000 грн. 00 коп. фінансового кредиту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2 % на день на залишок заборгованості. Виконання ТОВ «ЗАЙМЕР» (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 3 000 грн. 00 коп. відповідачці (позичальнику) підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 28.02.2020. [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором № 115472 про надання фінансового кредиту від 28.02.2020, внаслідок чого у неї перед ТОВ «ЗАЙМЕР» виникла заборгованість, яка станом на 28.10.2021 склала 15 600 грн. 00 коп., з яких: 3 000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 12 600 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за процентами. 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та позивачем укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило позивачу право вимоги до боржника [PERSON] , сума заборгованості останньої за договором № 115472 від 28.02.2020 склала 15 600 грн. 00 коп. Доказів повернення відповідачем [PERSON] позивачу отриманої у кредит від ТОВ «ЗАЙМЕР» за договором № 115472 від 28.02.2020 грошової суми у розмірі 3 000 грн. 00 коп., матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за сумою (тілом) кредиту 3 000 грн. 00 коп. є обґрунтованою. Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідачки проценти за користування коштами в розмірі 12 600 грн. 00 коп. як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 28.10.2021. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Договором № 115472 про надання фінансового кредиту від 28.02.2020 визначений строк його дії, який становить 20 днів, саме протягом цього строку ТОВ «ЗАЙМЕР» мало право нараховувати відповідачці передбачені цим договором проценти тривалістю 20 днів, тому заборгованість, яку слід стягнути з відповідачки за процентами за означеним договором становить 1 200 грн. (за період з 28.02.2020 по 18.03.2020). Правильність такого висновку підтверджується й додатком №1 до договору № 115472 про надання фінансового кредиту від 28.02.2020. Доказів про те, що позичальник ініціювала продовження строку надання кредиту відповідно до п. 3.3.3 договору, позивачем до матеріалів справи не долучено. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, 612 ч.1 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З огляду на вищенаведене, а також, що [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов укладеного 28.02.2020 кредитного договору допустила заборгованість перед Товариством, враховуючи строки кредитування за таким та укладений між ТОВ «ЗАЙМЕР» і ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" договір факторингу, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідачки на користь позивача 4 200 грн. заборгованості за договором № 115472 про надання фінансового кредиту від 28.02.2020, з яких: 3 000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 1 200 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за процентами. Щодо вирішення питання судових витрат суд зазначає наступне. За положеннями частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від заявленої представником позивача суми. Беручи до уваги складність справи, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, який є завищеним, обсяг наданих адвокатом послуг, розмір задоволених позовних вимог та те, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, а також заперечення відповідачки щодо стягнення судових витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 3 000 грн. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача 716 грн. 80 коп. судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial