Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її утримання аліментів на період навчання у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, але не довше, як до досягнення позивачем 23 років. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є її батьком, на даний час позивач досягла повноліття, проте продовжує навчання у Луцькому національному технічному університеті, та потребує матеріальної допомоги від батька. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 лютого 2026 року. У зв`язку з перебуванням судді 26 лютого 2026 року у відпустці розгляд справи призначено на 16 березня 2026 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15 січня 2008 року. 03 жовтня 2018 року Кузнецовським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист у справі №565/1221/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 23 червня 2018 року до досягнення нею повноліття. Згідно з довідкою Луцького національного технічного університету №502 від 16 грудня 2025 року, [PERSON] є студенткою групи М (ПБА)-11 Луцького національного технічного університету, зарахована 01 вересня 2025 року до Луцького національного технічного університету, навчається на 1 курсі факультету бізнесу та права денної форми навчання за державним замовленням (контрактом), термін закінчення університету 30 червня 2029 року. [PERSON] в інтересах [PERSON] укладено договір №Б-00772 від 11 серпня 2025 року із Луцьким національним технічним університетом укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою. Згідно з розділом І договору форма здобуття освіти денна, освітня програма Підприємництво та бізнес адміністрування, спеціальність D3 Менеджмент, ступінь вищої освіти бакалавр. Відповідно до п.9 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 146 400,00 грн на індекс інфляції за роки навчання. Оплата за навчання здійснюється щосеместрово не пізніше 1 вересня і 1 лютого відповідного навчального року в розмірі 18 300,00 грн. З платіжних інструкцій №0.0.4499239722.1 від 15 серпня 2025 року та №0.0.4712245984.1 від 13 січня 2026 року убачається, що оплату за навчання [PERSON] здійснено матір`ю [PERSON] . [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання, доказів наявності у неї власних доходів суду не надано. У зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги батьків. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст.182 цього Кодексу. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. У ч.2 ст.200 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Матеріали справи не містять доказів, що позивач отримує будь-який дохід. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітня дочка відповідача, вік якої перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається у Луцькому національному технічному університеті та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Згідно із ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б свідчили про відсутність у відповідача можливості надавати допомогу повнолітній дочці, матеріали справи не містять. У позовній заяві зазначено, що позивач несе витрати на проїзд маршрутним транспортом, на харчування, придбання одягу, взуття, товарів для навчання, тощо. Мати придбала для позивача ноутбук з комп`ютерною програмою до нього, вартістю 47 198,00 грн, що підтверджується чеком від 06 вересня 2024 року. Жодних належних доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням позивача, крім ноутбуку, який придбаний до зарахування позивача до Луцького національного технічного університету, позивачкою до суду не надано. Також в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження доходу відповідача. Суд також зазначає, що у позовній заяві зазначено, що батько має задовільний стан здоров`я та відповідні заробітки, однак не зазначено про наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, не обґрунтовано розмір стягуваних аліментів. Враховуючи викладене, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, суд вважає, що наявні підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на її у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення нею навчання. Такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення належного утримання повнолітньої дочки відповідача, яка продовжує навчання, та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. Оскільки [PERSON] закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, з урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти слід стягнути до закінчення нею навчання. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: partial