Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] подала до Миколаївського районного суду Львівської області позов до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову на весь період навчання - до 30.06.2029, але не більш як до досягнення донькою двадцяти трьох років. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що 28.10.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області було зареєстровано її шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Миколаївського районного суду Львівської області від 18.09.2025 у справі №447/2685/25 вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третьої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02.09.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Донька [PERSON] досягла повноліття і є студенткою першого курсу освітнього ступеня бакалавр денної форми навчання факультету управління фінансами та бізнесу Львівського національного університету імені Івана Франка IV рівня акредитації за спеціальністю Д2 фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок, навчання за рахунок коштів фізичних або юридичний осіб, термін навчання до 30.06.2029. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 214 800 грн. Вартість платної освітньої послуги за кожен навчальний рік становить 53 700 грн. Донька [PERSON] проживає в студентському гуртожитку [ADDRESS] , де проживання є платним і нею вже проведено оплату за один семестр проживання в розмірі 3 200 грн, окрім того є витрати на щоденне харчування, одяг, взуття, витрати на проїзд, витрати, пов`язані із забезпеченням нормального навчального процесу (придбання спеціальної навчальної літератури, копіювання документів тощо). Оскільки донька [PERSON] не працює, стипендії не отримує, не має жодних джерел доходу і перебуває на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги. Позивачка не має постійної та добре оплачуваної роботи, відтак зазначила, що самостійно утримувати спільну з відповідачем доньку важко. Відповідач працює у ТОВ «Земля і воля», яке розташоване у м. Бобровиця, Ніжинського району, Чернігівської області, а також отримує кошти від цього сільськогосподарського підприємства за передачу в оренду 60 га землі в оренду, отже має стабільний належний дохід. Враховуючи вищенаведене, просить суд задовольнити позов. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Через систему «Електронний суд» 09.03.2026 надійшов відзив від представника відповідача, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] . В обґрунтування покликається на те, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження потреби повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Також зазначив, що [INFO] у відповідача народився син [PERSON] , таким чином у відповідача існує обов`язок по утриманню малолітньої дитини. Відповідач мешкає разом зі своєю дружиною та малолітньою дитиною, працює в ТОВ «Земля і воля» і має середньомісячну заробітну плату за вирахуванням податків та зборів. Крім того, раз на рік ним отримується орендна плата за земельну ділянку в розмірі 17 000 грн. Таким чином, враховуючи наявність обов`язку утримання двох осіб та рівень доходу, відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. На адресу суду 13.03.2026 від представника позивачки надійшла відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що позивачем долучено до позовної заяви всі наявні на час пред`явлення позову, належні, достовірні та достатні докази, які підтверджують потребу [PERSON] у матеріальній допомозі. Зокрема, позивачкою долучено довідку №672 від 08.09.2025 про навчання за рахунок коштів фізичних осіб, договір про надання платної освітньої послуги та платіжну інструкцію №9170-509К-93Е6-С83А про сплату за проживання доньки в гуртожитку. Зазначає, що відповідач не укладав шлюб з матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , така не є дружиною відповідача, відтак не має права на утримання від відповідача як чоловіка відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 84 Сімейного кодексу України. Представник позивачки зазначив, що відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження. Як вбачається з довідки про доходи відповідача, сума його доходу за період з серпня 2025 по січень 2026 становить 198 072,36 грн, тобто відповідач має місце праці та систематичний щомісячний дохід, крім того має у приватній власності нерухоме майно: земельну ділянку та житловий будинок, та є орендодавцем земельної ділянки сільськогосподарського призначення. На адресу суду 13.03.2026 від представника позивачки надійшло клопотання про долучення доказу, в якому просить долучити до матеріалів справи платіжну квитанцію про оплату навчання [PERSON] в розмірі 26 850 грн. Представники сторін у судове засідання від 19.03.2026 не з`явилися, обгрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, доказів поважності причин неявки суду надано ними не було. Відповідно до п.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 19.03.2026, є дата складення повного судового рішення 23.03.2026. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2006, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №115, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2007, народилася [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом Миколаївського районного суду Львівської області від 18.09.2025 у справі №447/2685/25 вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 02.09.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2026, виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2-н/447/383/25, 447/2685/25 виданого 18.09.2025, закінчено. Згідно з платіжною інструкцією від 08.08.2025, здійснено платіж в розмірі 26 850 грн, отримувач: ЛНУ ім. І. Франка, призначення платежу: за навчання [PERSON] , управління фінансами та бізнесу, митна та податкова справа, платник: [PERSON] . Відповідно до платіжної інструкції від 20.01.2026, здійснено платіж в розмірі 26 850 грн, отримувач: ЛНУ ім. І. Франка, призначення платежу: за навчання [PERSON] , управління фінансами та бізнесу, митна та податкова справа, платник: [PERSON] . Як вбачається з довіреності від 25.09.2025, [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником при проведенні оплати та оплачувати за навчання доньки [PERSON] у Львівському національному університеті імені І. Франка. Згідно з договором про навчання у Львівському національному університеті імені І. Франка №УФБ-074825-ДК від 09.09.2025, Львівський національний університет імені І. Франка в особі ректора [PERSON] , вступника [PERSON] та законного представника [PERSON] уклали договір про навчання у Львівському національному університеті імені І. Франка. Відповідно до умов договору, вступника [PERSON] зараховано на денну форму здобуття освіти за освітньою програмою Фінанси, митна та податкова справа за спеціальністю D2 Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Згідно з договором про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти №УФБ-074825-ДК ОП від 25.08.2025, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 214 800 грн. Вартість платної освітньої послуги за кожен навчальний рік за умовами цього договору становить 53 700 грн. Вартість платної освітньої послуги за кожен навчальний семестр становить 26 850 грн. Як вбачається з копії студентського квитка серії [NUMBER] , [PERSON] навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка на факультеті управління фінансами та бізнесу, форма навчання: денна. Відповідно до платіжної інструкції №К80С-РРКМ-Е43Н-Р8РС від 29.10.2025, [PERSON] здійснила оплату в сумі 3 200 грн, призначення платежу: [PERSON] , гуртожиток №7, Управління фінансами та бізнесом, отримувач: ЛНУ ім. І.Франка. Відповідно до платіжної інструкції №9170-509К-93Е6-С83А від 15.02.2026, [PERSON] здійснила оплату в сумі 3 200 грн, призначення платежу: [PERSON] , гуртожиток №7, Управління фінансами та бізнесом, отримувач: ЛНУ ім. І.Франка. Згідно з довідкою про доходи №771 від 16.10.2025, доходи [PERSON] за період з 01.09.2025 по 30.09.2025 становлять 25 974,03 грн. Згідно з довідкою про доходи №4 від 23.02.2026, доходи [PERSON] за період з 01.08.2025 по 31.01.2026 становлять 198 072,36 грн. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.2025, народився [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою №16 від 23.02.2026, виданою Кобижчанським старостинським округом Бобровицької міської ради Чернігівської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Членами його сім`ї є [PERSON] - цивільна дружина, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - пасербиця, [PERSON] , [INFO] - пасинок. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №466279760 від 02.03.2026, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,48 га та житлового будинку розташованого на землях Кобижчанської сільської ради загальною площею 53,9 кв.м. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Так, згідно з вимогами частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Також, до спірних правовідносин судом застосовано норми статей 191, частини 2 і 3 статті 199, 201 СК України, які визначають час, з якого присуджуються аліменти на дитину, право на звернення до суду з даним позовом та припинення права на утримання. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд звертає увагу на те, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу Суд зазначає, що за загальним правилом право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з огляду на вибір позивачкою способу стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, суд надає оцінку обґрунтованості визначеного позивачкою розміру цієї частки та визнання відповідачем позову та спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. Таким чином, стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Судом встановлено, що донька сторін [PERSON] є студенткою Львівського національного університету імені Івана Франка, денної форми навчання за кошти здобувача вищої освіти, стипендії не отримує, відтак на період навчання не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Суд бере до уваги те, що відповідач має на утриманні малолітню дитину, однак це не виключає його обов`язку , як батька повнолітньої дитини, утримувати дочку на період її навчання, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку, яка у зв`язку з цим потребує допомоги.

Outcome: approved