Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

[PERSON] через систему "Електроний суд" звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.01.2025 і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 08.08.2018 по 04.07.2025 позивач перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають чотирьох спільних дітей. З 01.01.2025 відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їх чотирьох спільних дітей. Відповідач працездатний, отримує доходи, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі 100% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. 12.10.2025 [PERSON] через систему "Електронний суд" подано додаткові пояснення у справі, в яких заявниця просить визнати обов`язок відповідача утримувати дітей громадян України: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Визначити розмір та стягнути з відповідача аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, але не менше ніж 1/4 частини середньої заробітної плати в Україні на момент ухвалення рішення - у зв`язку з відстуністю офіційного працевлаштування та доходу відповідача. Передбачити нарахування та виплату заборгованості за період невиконання зобов`язань з 1 січня 2025 року. Застосувати щодо відповідача заходи зебзпечення позову, передбачені цивільним процесуальним законодавством. Ухвалою Південного районного суду від 04.11.2025 провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей закрито. Вказана ухвала мотивована тим, що Південним районним судом міста Кам`янського 17 жовтня 2025 року було винесено судовий наказ по справі №207/6792/25 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2025 року і до досягнення кожною дитиною повноліття, який набрав законної сили, що є підставою для закриття провадження у даній справі. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2026 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Південного районного суду міста Кам`янського від 04 листопада 2025 року в частині закриття провадження у справі щодо вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей починаючи з 14 жовтня 2025 року до досягнення кожною дитиною повноліття залишено без змін. Ухвалу Південного районного суду міста Кам`янського від 04 листопада 2025 року в частині закриття провадження у справі щодо решти вимог [PERSON] до [PERSON] скасовано та направлено справу для продовження розгляду в цій частині до суду першої інстанції. Постанова Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2026 обґрунтована тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що предметом позову у даній справі при зверненні позивачки до суду з даним позовом були позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей з 01 січня 2025 року, в той час як судовим наказом аліменти з [PERSON] стягнуто починаючи з 14 жовтня 2025 року. При цьому, судових рішень, які б набрали законної сили та були б ухвалені або постановлені з приводу стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей за період з 01 січня 2025року по 13 жовтня 2025 року, матеріали справи не містять та апеляційним судом наявності таких судових рішень не встановлено. Тобто, правові підстави для закриття провадження у справі стосовно позовних вимог [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей за період з 01 січня 2025 року по 13 жовтня 2025 року були відсутні. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 12 жовтня 2025 року позивачка подавала до суду першої інстанції через систему Електронний суд додаткові пояснення у справі, в яких фактично заявляла додатково також інші вимоги. Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо вирішення судом питання про прийняття або відмову у прийнятті до розгляду вимог позивачки, заявлених нею у вказаних додаткових поясненнях, клопотання позивачки судом не вирішено. Ухвалою Південного районного суду міста Кам`янського від 02.03.2026 прийнято до розгляду справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.03.2026 на 10:20 годин. 19.03.2026 у судове засідання з`явилась позивач (в режимі відеоконференції), яка надала відповідні пояснення. Представник відповідача у поданій заяві просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 09 січня 2019 року, серії [NUMBER] від 05 листопада 2020 року, № G 167/2022 від 21 квітня 2022 року та № G 4/2024 від 06 лютого 2024 року. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Частинами сьомою та восьмою ст.7 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 179 СК України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. За приписами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до частин другої, третьої статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст.182 СК України, враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Зміст позовної заяви свідчить про те, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.01.2025 і до повноліття дитини. Південним районним судом міста Кам`янського 17 жовтня 2025 року було винесено судовий наказ по справі №207/6792/25 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2025 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Вказаний наказ набрав законної сили. Суд враховує, що предметом позову у даній справі при зверненні позивачки до суду з даним позовом були позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 01 січня 2025 року, в той час як судовим наказом аліменти з [PERSON] стягнуто починаючи з 14 жовтня 2025 року. При цьому, судових рішень, які б набрали законної сили та були б ухвалені або постановлені з приводу стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей за період з 01 січня 2025 року по 13 жовтня 2025 року, матеріали справи не містять. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. З даним позовом [PERSON] звернулась до суду 13.07.2025. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 липня 2025 року по 13 жовтня 2025 року. При цьому суд зауважує, що стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі відповідає вимогам закону та, в першу чергу інтересам дітей, не порушує права сторін. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів з 01 січня 2025 року, суд враховує наступне. Частиною другою ст.191 СК України визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; ухилення відповідача від надання утримання дитині. Ухилення від сплати аліментів - це винна протиправна поведінка, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто із вимогою про сплату коштів, необхідних для утримання дитини. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів за вказаний період, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Як вже зазначалося, з даним позовом [PERSON] звернулась до суду 13.07.2025. Належних та достатніх доказів того, що вона раніше вживала заходів щодо одержання від відповідача аліментів на утримання дитини, суду не надано. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів, а відповідач ухилявся від надання допомоги на утримання дітей, вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час, а саме за період з 01 січня 2025 року по 12 липня 2025 не підлягають задоволенню, як недоведені. Щодо поданих позивачем 12.10.2025 додаткових пояснень, в яких заявниця просить просить визнати обов`язок відповідача утримувати дітей громадян України: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Визначити розмір та стягнути з відповідача аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, але не менше ніж 1/4 частини середньої заробітної плати в Україні на момент ухвалення рішення - у зв`язку з відсутністю офіційного працевлаштування та доходу відповідача. Передбачити нарахування та виплату заборгованості за період невиконання зобов`язань з 1 січня 2025 року. Застосувати щодо відповідача заходи забезпечення позову, передбачені цивільним процесуальним законодавством, суд враховує таке. За приписами п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до п.5 ст.49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частинами третьою, четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі. Позивачем не додано до додаткових пояснень доказів їх надіслання відповідачу, тому суд, з урахуванням приписів ч.5 ст.49 ЦПК України, не приймає до розгляду додаткові вимоги позивача та повертає заявнику відповідну заяву. 04.03.2026 позивачем через систему "Електронний суд" подано додаткові пояснення у справі, в яких заявниця просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за період з 01 січня 2025 року (або з дати визначеної судом) по 13 жовтня 2025 року у розмірі, визначеному судом, виходячи із середньої заробітної плати по Україні, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини середньої заробітної плати по Україні щомісячно, починаючи з 01 січня 2025 року (або з дати, визначеної судом) та до досягнення [PERSON] трирічного віку - [INFO] . Позивачем не додано до зазначених вище додаткових пояснень доказів їх надіслання відповідачу, тому суд, з урахуванням приписів ч.5 ст.49 ЦПК України, не приймає до розгляду додаткові вимоги позивача та повертає заявнику відповідну заяву. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат, суд враховує, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial