Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

10 вересня 2025 року АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 10.06.2021 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 4675454767, за умовами якого [PERSON] було надано кредит в сумі 37 568 грн. 23 коп. строком користування до 09.06.2023 року, на умовах, передбачених цим договором, та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Право вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № 4675454767 від 10.06.2021 року, яка відповідно до наданого розрахунку станом на 12.05.2025 р. становить 51 456, 68 грн., та понесені судові витрати. Відповідно до ч.1ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду 12 вересня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Позивач - АТ «Таскомбанк» отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 16.09.2025 Позивач - АТ «Таскомбанк» у позовній заяві просив суд справу розглянути без участі представника. Відповідач [PERSON] цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 20.09.2025 року. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заяви, повідомлення чи заперечення. Відзиву на позов, зустрічного позову, будь-яких клопотань, заяв чи доказів від відповідача не надходило. Згідно з ч. 1 :/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_8658/ed_2020_02_13/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#8658" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ч.2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.06.2021 року між ТОВ «Фінанасова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №4675454767, згідно з умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 37 568, 23 грн. строком користування до 09.06.2023 року, зі сплатою річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів 2.75 % від суми кредиту. Відповідно до п.1.1 кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3 кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5454767, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з п.2.1 кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до п.2.2 кредитного договору цей договір, Паспорт кредиту №5454767 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» - складають єдиний кредитний договір. Відповідно до умов Паспорту кредиту № 5454767 та кредитного договору №4675454767 від 10.06.2021 позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: - сума кредиту 37 568,23 гривень; - строк користування 24 місяці; - річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; - щомісячні проценти - 2,75 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів протягом трьох банківських днів від дня укладення договору (п.4 Паспорта кредиту), отже кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. На підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (а.с.42). Позивачем надано Реєстр прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 11 червня 2021 року, згідно якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4675454767 від 10.06.2021, в розмірі 37 568,24 грн. (а.с.13). Із наданого Реєстру вбачається, що він є додатком до Договору від 11 червня 2021 року, однак самого договору позивачем суду не надано. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі ст.1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивачем надано суду Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ТАСКОМБАНК», на який позивач посилається як на доказ переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 4675454767. Однак Договір про відступлення права вимоги укладений 07 жовтня 2016 року строком на 1 рік, а Кредитний договір № 4675454767 укладено 10 червня 2021 року. Тобто на момент укладення Договору про відступлення права вимоги основного боргу не існувало. Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. У зв`язку з відмовою у позові на підставі ст.141 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.

Outcome: dismissed