Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] , у якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до завершення навчання або досягнення ним 23-річного віку. Мотивував позовні вимоги тим, що [PERSON] є повнолітнім сином відповідача [PERSON] . Починаючи з 26.01.2024 року із відповідача стягувались аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Вказав, що син відповідача навчається у Національному університеті «Львівська політехніка» на денній формі та позбавлений у зв`язку із цим змоги забезпечувати себе самостійно, а позивач не в змозі повністю та самостійно нести витрати на його утримання, пов`язане з навчанням і забезпеченням основних життєвих потреб. З огляду на викладене вище, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 03.02.2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Самбірського району Самбірського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 01. У відповідності до довідки № 2, виданої 15.01.2026 року Миклашівським старостинським округом Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області, та витягу з реєстру територіальної громади № 2025/012980899 від 05.09.2025 року [PERSON] , [INFO] , з 28.04.2015 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 76040045 від 13.09.2024 року, з [PERSON] , на користь [PERSON] , відповідно до судового наказу № 450/1909/24, виданого 30.04.2024 року, стягувались аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи з 26.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Із довідки № 21, виданої 09.01.2026 року Національним університетом «Львівська політехніка», вбачається, що повнолітній [PERSON] , [INFO] , є студентом 1 курсу освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» денного відділення інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій, зарахований наказом № 2575-4-10 від 11.08.2025 року. Термін навчання до 30.06.2029 року. Частиною 1 статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу не має, а тому потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одяг та взуття. За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що аргументи представника позивача зайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 30.01.2026 року і до закінчення навчання або до досягнення сина 23-річного віку. Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп.

Outcome: approved