Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Короткий виклад обставин справи Представник позивача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" Незамай А.Д. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ствердила, що 14 лютого 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено Договір позики № 6935193. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №7 від 18 вересня 2024 року до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 600,00 грн. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 18 вересня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 6935193 в розмірі 30 600,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 600,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 5 000,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Позиція учасників процесу Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду справи не з`явилася, однак в позовній заяві зазначила про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 156/9/26 відповідача [PERSON] . Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 02.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання, призначене на 24.02.2026 року сторони не з`явилися, у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 17.03.2026 року. В судове засідання 17.03.2026 року сторони не прибули. Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник позивача скористалася наданим їй правом та, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подала заяву про розгляд справи без її участі. В силу вимог ч.8, 11 ст.128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, відтак підстави для відкладення розгляду справи, відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст.280 ЦПК України, 17.03.2026 року судом постановлено протокольну ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Обставини справи, встановлені судом 14 лютого 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 6935193. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов вищезазначеного договору, сума позики 10000,00 грн.; строк позики 80 днів; дата повернення позики 04.05.2024, акційна процентна ставка 2,50000% в день (протягом першого розрахункового періоду), базова процентна ставка 2,50000% в день (протягом першого розрахункового періоду), основна процентна ставка 2,5000% в день (застосовується протягом усього строку позики); позика надається шляхом безготівкового перерахунку на рахунок позичальника (банківська картка № [NUMBER] ); строк позики може бути продовжено (а.с. 6-10). Згідно з анкетою клієнта на отримання фінансового кредиту, відповідач вказала всі необхідні дані для отримання фінансового кредиту (а.с. 14). Відповідно до додаткової угоди №1 до договору позики №6935193 від 14.02.2024 року, сторони продовжили строк позики, денна процентна ставка становить 1,093% (а.с. 17). Згідно з повідомленням ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 22.01.2025 року за вих. № 2782_250122110210, 14.02.2024 року відбулося зарахування грошових коштів на суму 10000,00 грн. на карту [NUMBER] (а.с. 22) 11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Право вимоги щодо відповідача за кредитним договором №6935193 становило 30600,00 грн. (23-30). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 6935193 від 14.02.2024 року, відповідач здійснював погашення процентів за користування позикою в розмірі 8250,00 грн., однак станом на 18.09.2024 у нього наявна заборгованість в розмірі 30 600,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 600,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 5 000,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Застосоване судом законодавство та висновки суду Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Висновки суду Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ТзОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі укладеного договору факторингу є новим кредитором у зобов`язанні відповідачки [PERSON] , відповідно до умов кредитного договору № 6935193 від 14.02.2024 року. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТзОВ «ФК «ЄАПБ», відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору, ні на рахунки ТзОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Згідно з наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача за вказаним договором № 6935193 від 14.02.2024 року складає 30 600,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 600,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 5 000,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договорів, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості обґрунтованими. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені, в судове засідання відповідач не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала. Судові витрати Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 3028,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved