Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на підставі виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва у справі №487/4397/24, яким з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, щомісячно, починаючи з 16.05.2024 і до повноліття дитини, відкликати вказаний виконавчий лист. Також просив стягнути зі [PERSON] на його користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просив розглянути справу за його відсутністю. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.08.2024 у справі №487/4397/24, з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, щомісячно, починаючи з 16.05.2024 і до повноліття дитини, а також аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 16.05.2024 і до досягнення дитиною 3-х річного віку, тобто до [INFO] . В даний час малолітній син [PERSON] має статус внутрішньо переміщеної особи та фактично проживає з ним по [ADDRESS] , відвідує навально-виховальний заклад, з 04.07.2025 зарахований до дошкільного підрозділу Лісовицького ліцею Таращанської міської ради. Отже після набрання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.08.2024 законної сили, змінилися обставини, що впливають на визначені розміри платежів, тому оскільки дитина проживає разом із ним, вважає є підстави для припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнути зі [PERSON] на його користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 17.11.2025 справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до суду подав заяви про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав та просив задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином за місцем її реєстрації як внутрішньо-переміщеної особи та через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явилась, відзив на позов не подала та позивач не надала заперечення проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.04.2022 Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №171. Рішенням (заочним) Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.08.2024 у справі №487/4397/24, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, щомісячно, починаючи з 16.05.2024 і до повноліття дитини, а також стягнути аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 16.05.2024 і до досягнення дитиною 30х річного віку, тобто до [INFO] . Згідно довідки від 29.11.2022 №3243-7001642820 [PERSON] взято на облік внутрішньо переміщеної особи та його фактичне місце проживання/перебування зареєстровано за адресою [ADDRESS] , що також підтверджується відповіддю від 11.11.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери. [PERSON] згідно з відповіддю від 11.11.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту обстеження умов проживання від 06.06.2025, складеного завідуючим та головним спеціалістом сектору з питань опіки та піклування відділу «ССДС» Таращанської міської ради оглянуто житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , де мають постійне місце проживання та реєстрації [PERSON] , малолітній [PERSON] , [INFO] , також проживають інші члени сімї позивача, в акті також зазначено, що [PERSON] проживає за вказаною адресою з 20.04.2024 зі своїм батьком є внутрішньо переміщеними особами, утриманням та виховання хлопчика займається безпосередньо його батько [PERSON] та на час його відсутності дідусь та його родина, для проживання дитини створені належні умови. Відповідно до довідки від 22.10.2025 за №11-10/2-223 Лісовицького старостинського округу виконавчого комітету Таращанської міської ради, [PERSON] , [INFO] проживає разом із своїм батьком сальником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №79 від 04.07.2025, виданої Лисовицьким ліцеєм відділом освіти Таращанської міської ради [PERSON] зарахований до дошкільного підрозділу Лисовицького ліцею Таращанської міської ради. Згідно декларації про надання первинної медичної допомоги [PERSON] , [INFO] , через представника [PERSON] , укладено декларацію з КНП Таращанської міської ради «Таращанський центр первинної медичної допомоги» 02.07.2025. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, в даному випадку мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матір дитини. При цьому обов`язок матері утримувати дитину не припиняється. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого «За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Враховуючи, що місце проживання малолітнього [PERSON] змінено і він проживає з батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні, то змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача і припинити примусове стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] , згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.08.2024 у справі №487/4397/24, оскільки факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідачки. При таких обставинах виконавчий лист №№487/4397/24 про стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки підлягає відкликанню без подальшого виконання. Позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачки на утримання сина [PERSON] , підлягають задоволенню з огляду на таке. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом враховується положення п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, що стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду. Отже, припинення стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] о можливим з дня набрання законної сили даного рішення, тому саме з цієї дати у [PERSON] виникло право на стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] . Малолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на його матеріальному утриманні. З огляду на викладене, враховуючи, що мати i батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, слід стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позов задоволено, у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. та з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Outcome: approved