Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна. Заяву мовтивує тим, що він є пасинком [PERSON] .. Останній на підставі органічного розладу особистості, що супроводжується різко вираженими стійкими хворобливими проявами, які в значній мірі обмежують здатність самостійно розпоряджатися своїми правами та виконувати обов`язки, потребує постійного стороннього догляду, побутового обслуговування та медичної допомоги. Мати - [PERSON] (співмешканка) за станом здоров`я не може доглядати за [PERSON] на постійні основі. У зв`язку з тяжким станом здоров`я [PERSON] не може самостійно здійснювати необхідні побутові дії, конролювати своє здоров`я, виконувати елементарні повсякденні завдання. А тому, вітчим потребує постійного нагляду та опіки. Просив визнати недієздатним [PERSON] , призначити його - [PERSON] опікуном [PERSON] .. Ухвалою суду від 04.03.2025 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу на час виконання якої провадження було зупинено. Ухвалою суду від 28.08.2025 року провадження у справі було поновлено, витребувано із Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ "Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" матеріали цивільної справи за заявою [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Ухвалою суду від 09.09.2025 року витребувано у Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» медичну карту амбулаторного хворого та медичну картку стаціонарного хворого [PERSON] , та зобов`язано надати її в розпорядження експертам Івано-Франківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», для проведення судово-психіатричної експертизи. Зобов`язано заявника, представника заявника забезпечити явку підекспертного [PERSON] на експертний огляд. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Представник особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною адвокат Репало О.О. в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи військовослужбовцем, є інвалідом ІІ групи внаслідок травми отриманої в зоні бойових дій з 06.11.2022р. по 08.11.2022р., згідно даних медичної документації має діагноз: "лівобічний деформуючий артроз колінного суглоба 3 ст., Вирадений больовий с-м. Передньому діально нестабільність ІІ ст.Розрив обох менісків 3 ст.. [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 06.11.2022р. по 08.11.2022р. з діагнозом S06.3 (cупутній Y36.2): мінно-вибухова травма 02.11.2022р.. Вогнепальне осколковае проникаючк сліпе просте ЧМП з дефектом м/тк в лобній ділянці справа, з відкритим вонепальним багатоуламковим переломом лобної кістки справа; множинними кісковими уламками, стороннім мет-м тілом в правій лобній частці, мозолистому тілі. Забій головного мозку з вогнищем забою в лобній частці справа, епідуральним крововиливом в правій лобно-тім`яній ділянці. Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2032 у [PERSON] діагноз: органічний розлад особистості з різко вираженими стійкими хворобливими проявами, F07.8. У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Так, судово-психіатричну експертизу на визначення психічного захворювання у [PERSON] не проведено, оскільки ухвалу суду про призначення судово-психіатричної експертизи від 04.03.2025р. повернуто без виконання, у зв`язку з відмовою підекспертного від проведення експертизи. Із ч. 1 ст. 39 ЦК України вбачається, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 зроблено висновок, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК. Відповідно до статті 239 ЦПК суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Експертиза проводиться для встановлення наявності або відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій і керування ними. Правові, організаційні та фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя визначає Закон «Про судову експертизу». Відповідно до пункту 35 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи висновок експерта має бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання в рамках його компетенції, мати конкретний характер. У разі виявлення експертом важливих фактів, з приводу яких йому не були поставлені питання, він дає відповідь за власною ініціативою. Відповіді не можуть мати форму рекомендацій або вказівок слідству або суду. З аналізу наведених норм випливає, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі свідчень про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, в результаті чого у нього виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, заснований на припущеннях. Отже, при проведенні експертизи про наявність у особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен досліджувати стан психічного здоров`я людини протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особистості, зробити висновок про наявність у особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого виникло таке захворювання, встановити повністю чи особа не спроможна результаті цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому із зазначених питань висновок експерта повинен бути повним і категоричним, і не може допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначено. Ухвалою Снятинського районного суду від 04.03.2025р. у справі призначено судово-психіатричну експертизу. 04.08.2025р. на адресу суду надійшло клопотання начальника Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ "Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" про надання медичної документації стаціонарного хворого [PERSON] .. Ухвалою Снятинського районного суду від 28.08.2025р. поновлено провадження у справі, постановлено витребувати із Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ "Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" матеріали вказаної цивільної справи. 03.09.2025р. на адресу суду від Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ "Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" надійшли матеріали цивільної справи № 351/2384/24. Ухвалою Снятинського районного суду від 09.09.2025р. постановлено витребувати у Обласного КНП "Чернівецька обласна психіатрична лікарня" медичну карту амбулаторного хворого та медичну карту стаціонарного хворого [PERSON] та надати її в розпорядження експертам Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ "Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України", для проведення судово-психіатричної експертизи. Зобов`язано заявника, представника заявника забезпечити явку підекспертного [PERSON] на експертний огляд. 29.12.2025р. на адресу суду Івано-Франківською філією судових експертиз ДУ "Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" повернуто ухвалу суду від 04.03.2025р. та матеріали цивільної справи без виконання, у зв`язку з відмовою підекспертного. А тому, суд приходить до висновку, що висновок експерта, згідно якого б було визначено, що [PERSON] має хронічний та стійкий психічний розлад, що давало б можливість суду відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України вирішувати питання про визнання фізичної особи недієздатною, у справі відсутній, [PERSON] повторно не з`явився в експертну установу. Відтак, звернення заявника до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатнним, є необгрунтованим та передчасним, на підставі чого в задоволенні заяви про визнання особи недієздатною слід відмовити. Суд також враховує, що згідно з усталеною судовою практикою, фізичні обмеження, навіть тяжкі, самі по собі не є підставою для визнання особи недієздатною. Важкий стан здоров`я, необхідність догляду чи втрати когнітивних функцій можуть бути підставами для встановлення опіки, але не для визнання особи недієздатною без доведеного факту стійкого психічного розладу, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Щодо вимог заявника про встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуна, суд зазначає наступне. Статтею 41 ЦК України передбачено наслідки визнання фізичної особи недієздатною, одним з яких є встановлення опіки над такою особою. Крім того, положеннями частини 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відтак, заявлені вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном заявника є похідними від вимог про визнання особи недієздатною, а тому також не підлягають задоволенню. Згідно ч. 2, 3 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі наведеного, ст.ст. 36, 37, 55, 59, 60 ЦК України та

Outcome: dismissed