Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 01.02.2024 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] (надалі Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі Кредитодавець, Первісний кредитор) був укладений Договір про споживчий кредит № 101047452 (надалі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 4000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 101047452 від 01.02.2024 р.) Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісію і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, наддавши Відповідачеві кредит в сумі визначеній Кредитним договором. П. 7.1. Кредитного договору № 101047452 від 01.02.2024 року визначає, що Цей 2 Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та Кредитодавець уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст.6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Укладений Кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти зареєстрованої Відповідачем в Особистому кабінеті та визначеної в Кредитному договорі. Відповідно до умов кредитного договору, 25.06.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (далі - Позивач) відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №109-МЛ/Т від 25.06.2024 р.(далі Договір відступлення прав вимоги). Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 101047452 від 01.02.2024 року, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем. Сума заборгованості Відповідача становить 10566 грн., відповідно до Виписки з особового рахунка. З них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3200 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 7166 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією становить 200 грн. Кредитодавець передав Позивачу відповідно до Договору відступлення прав вимоги №109-МЛ/Т від 25.06.2024 р. разом з матеріалами кредитної справи і Довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що Відповідач, з яким укладено Кредитний договір № 101047452 від 01.02.2024 року був ідентифікований. Акцепт договору Відповідачем вчинено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №101047452 від 01.02.2024 року в розмірі 10566 грн. а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 8000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.09.2025 року, прийнято та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 18 вересня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , у якому зазначено наступне. Щодо укладання кредитного договору та виконання обов`язків Кредитодавця. Позивач посилається на укладання між Відповідачем та товариством з обмеженою відповідальність Мілоан договору про споживчий кредит № 10104745201.02.2024 року. Позивач зазначає, що вищевказаний договір було укладено шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора та надає текст відповідного договору разом з додатком 1 Графік платежів за договором про споживчий кредит для додатком 2 Паспорт споживчого кредиту а також анкету - заяву на кредит № 101047452 Також Позивач надає платіжне доручення ТОВ Мілоан код ЄДРПОУ40484607 про перерахування 01.02.2024 року на користь [PERSON] суми у розмірі 4000.00 гривень. З цього приводу слід зазначити, що згідно ч.4 ст. 8 Закону України Про електронну комерцію, фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення створення особою спеціального набору електронних даних,а також вчинення інших дій у такій системі: Відповідно до ч.ч 1.2.3.4.6.7.12 ст.11 Закону України Про електронну комерцію пропозиція укласти електронний договір /оферта/ має містити істотні умови , передбачені законодавством для відповідного договору,і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про технологію /порядок/ укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливістю та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір / акцепту/ порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір /акцепту/; посилання на умови що, включаються до договору, шляхом направлення / відсилання/ до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів,повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти /оферти/ однією стороною та її прийняття /акцепту/ другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою,яка направила пропозицію укласти такий договір. Відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір /оферта/ може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції/оферти/ у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття /акцепт/ може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви/ форми/ про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку передбаченому статтею 12 цього Закону. Вчинення дій що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким , що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України Про електронну комерцію якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання; електронного підпису відповідно до вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги. За умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання; іншого аналога власноручного підпису. За письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 23 Закону України Про платіжні послуги передбачено; що надавачі платіжних послуг; визначені в пункті 9 частини статті 10 цього Закону; зобов`язанні здійснювати ідентифікацію та верифікацію користувачів відповідно до вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації /відмиванню/ доходів одержаний злочинним шляхом; фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Договір про споживчий кредит №101047452 від 01.02.2024 року не містить належних доказів встановлення особи Позичальника; позовна заява не містить жодного документу; за яким би встановлювалась особа Позичальника за договором про надання фінансового кредиту. Зазначення в кредитному договорі тільки персональних даних Позичальника не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства; що відбулося за відсутності копій електронних чи паперових особистих документів; які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. Позивачем не надано достатніх і допустимих доказів того; що саме Відповідач погодив всі істотні умови вказаного кредитного договору. Ані зміст договору про надання фінансування послуг №101047452 ані зміст позовної заяви не описує послідовність дій ; які здійснив Позичальник; для погодження умов кредитного договору: яким чином подавалась заява на укладання договору фінансового кредиту ; які інформаційні графи заповнювались; в який спосіб було надано одноразовий ідентифікатор; коли саме / дата та час використання/ він був використаний та на який вхідний номер телефону відправлений. За таких умов надання Позивачем доказів оплати на користь Відповідача суми грошових коштів у розмірі 4000.00 грн. погоджує лише обов`язок останнього за першою вимогою Позикодавця повернути суму грошових коштів у такому ж саме розмірі. Згідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже позивачем не доведено факту укладення Відповідачем договору про споживчий кредит від 01.02.2024 року що унеможливлює передачу права вимоги за таким договором іншій особі. Щодо переуступки права вимоги на користь інших осіб. За статтями 512 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином/відступлення права вимоги/ до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах; що існували на момент переходу цих прав; якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частини 2 статті 517 Цивільного кодексу України; боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідачеві не було надано жодних документів про право переуступки кредитного договору N° 101047452 від 01.02.2024 року. Від ТОВ Мілоан до ТОВ Кредит Капітал. Позивач як сторона по справі; зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог; зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань; суму боргу належні і допустимі докази ; оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. За таких умов факт відступлення прав вимоги саме за договором № 101047452від 01.02.2024 року на користь Позивача матеріалами позивної заяви на думку Відповідача не ДОВЕДЕНИЙ. Щодо нарахування відсотків: Окремої уваги заслуговує та обставина; що в своїй позовній заяві ТОВ Кредит Капітал розмір нарахованих процентів за кредитним договором обґрунтовує Відомістю про щоденні нарахування та погашення за договором № 101047452від 01.02.2024 року. В якій в порушення вимог договору про споживчий кредит нарахування відсотків здійснюється за період з 01.02.2024 по 16.02.2024 року. Разом з тим Відповідач вважає за необхідне звернути увагу суду на зміст пункту 1.3. договору № 101047452 від 01.02.2024 року за яким кредит надається строком на 15 днів з 01.02.2024 року/строк кредитування/ Згідно з пункту 1.4. Договору № 101047452від 01.02.2024 року термін /дата/ повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом / дата платежу/ 16.02.2024 року. Відповідно до пункту 1.5.2. Договору № 101047452 від 01.02.2024 року проценти за користування кредитом 680.00 гривень; які нараховуються за ставкою 2.13 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У додатку №1 до договору № 101047452 від 01.02.2024 року/Графік платежів за договором про споживчий кредит / конкретизується що за час дії Договору; Позичальник зобов`язується сплатити 680.00 гривень процентів в строк нарахування. З фіксованою щоденною ставкою 2.13 проценти. З паспорту споживчого кредиту / додаток № 2 до договору № 101047452 01.02.2024 року вбачається що вказаний документ оформлений не у відповідності до вимог Закону України Про споживче кредитування і не містить таких обов`язкових граф; як Загальні витрати за кредитом. Грн. та Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом. Позичальник на момент отримання кредитних коштів мав намір укласти договір кредитування строком саме на 15 днів на весь строк дії Договору не висловлював побажання продовжити строк надання кредиту. При цьому позивач уданому випадку не може посилатись на продовження строку дії договору кредитування; оскільки Позичальником не подавалась Заява на продовження строку дії Договору та жодні додаткові угоди між сторонами про продовження терміну кредитування також не укладались. У абзаці 2 частини 7 статті 12 Закону України Про споживче кредитування зазначено: що у договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умови про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладання додаткового договору за домовленістю сторін. Частиною 8 статті 18 Закону України Про захист прав споживачів Передбачено; що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачать на користь споживача. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018 року у справі проценти за користування позикою не можуть бути нараховані за межами строку кредитування. З урахуванням вищезазначеного розмір процентів; що можуть нараховуватись за договором №101047452 від 01.08.2024 року обмежується строком кредитування що визначений договором за графіком платежів. За таких умов; вимога щодо стягнення решти процентів гривень є безпідставною. Щодо неправомірності нарахування комісії. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 провадження №14-53цс21 серед іншого зазначено: банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором, тощо чи за дії, які позичальник на користь банку / наприклад, прийняття платежу від позичальника/ чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин / укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо/ Інакше кажучи банк неповноважний стягувати з позичальника плату / комісію/ за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник / або супровідну до неї/ а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. У даному випадку, в тексті кредитного договору № 101047452 від 01.02.2024 року та додатків до нього жодним чином не надається роз`яснень, за яку саме послугу стягується сума у 19% від розміру кредиту, тобто жодних додаткових послуг, сплачуючи ці додаткові кошти Позичальник не отримує, а отже сума у розмірі 950,00 гривень нарахована Відповідачу протиправно. Щодо заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів /договорів, рахунків тощо/ Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц / При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат / встановлення їхньої дійсності та необхідності./ а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На думку Відповідача, правовий аналіз спірних правовідносин - правова послуга без отримання якої подання позову було б цілком можливим, а отже не є розумною для врахування у складі витрат на правову допомогу. В той же час, формування додатків до позовної заяви є здвоєнням послуги, адже має входити до складу підготовки позовної заяви. За таких умов, витрати на суму 2500-3000 грн. є об`єктивно необґрунтованими. Згідно з частиною 1 статті 178 ЦПК України, у відзив Відповідач викладає заперечення проти позову. На виконання пункту 8 частини 3 статті ЦПК України, повідомляю, що попередній / орієнтований / розрахунок суми судових витрат, які Відповідач поніс в зв`язку із розглядом справи дорівнює 5000 гривень, та повністю складається з витрат на отримання професійної правничої допомоги. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial