Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позов мотивований тим, що 19.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №102836001. 29.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29012024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача. Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37510,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26510,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн заборгованість за комісією. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованості перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 102836001 в розмірі 37510,00 грн. 23.09.2023 у між ТОВ «Фінансовою компанією «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4698968. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача. Відповідно до Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21200,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16200,00 грн - заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість: за кредитним договором № 102836001 в сумі 37510,00 грн; за договором позики № 4698968 в сумі 21200,00 грн. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2024 задоволено позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 58710,00 грн і 3028,00 грн судового збору. 08.12.2025 представник заявника [PERSON] адвокат Боднар В.Р. подала заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2026 задоволено заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення та скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2024 і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано, однак у заяві про перегляд заочного рішення викладені заперечення щодо задоволення позовної заяви. Представник відповідача зазначає, з 21.04.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 127/26366/24 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» в розмірі 61 738 грн. [PERSON] з березня 2022 року був призваний на військову службу під час мобілізації в лави ЗСУ та по даний час являється військовослужбовцем який боронить країну, що підтверджується Витягом з Наказу командира військової частини [NUMBER] №353 від 20.12.2022 року, Витягом з Наказу командира військової частини [NUMBER] №349 від 28.12.2022 року та військовим квитком серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» не мала законних підстав щодо нарахування відсотків за прострочення заборгованості щодо Боржника. Відповідно, [PERSON] зобов`язаний погасити лише тіло кредиту за кредитними договорами № 102836001 та № 498968 яке в загальному становить 15 000 грн та 1000,00 грн заборгованість за комісією по Договору № 102836001, тобто загальна сума заборгованості до погашення мала становити 16 000 грн. З моменту відкриття виконавчого провадження, а саме з 21.04.2025 із заробітної плати Відповідача щомісячно стягуються кошти для погашення заборгованості за ВП № 77861892. Станом на 06.11.2025 Відповідачем сплачено на користь Позивача 21554,07 грн в рахунок погашення заборгованості, що підтверджується Листом приватного виконавця Турського О. В. № 48914 від 06.11.2025 року. Тобто, переплата станом на 06.11.2025 становить 5 554, 07 грн (безпідставно одержані кошти). 06.02.2026 представник позивача Білотіл А.Г. подала письмові пояснення та клопотання про витребування доказів. Зазначає, що вищевказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договір не був би укладений. Тобто, для укладання кредитних договорів, Відповідачем вчинено ряд дій без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. Слід наголосити на тому, що жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договорів Відповідачем висловлено не було. [PERSON] була належним чином ознайомлений з умовами кредитного договору. Обставини укладення вказаних договорів Відповідач не спростував належними та допустимими доказами. Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили умови вищезазначеного договору. Щодо відступлення прав вимоги зазначає, зазначає що договір факторингу був діючий на момент відступлення права вимоги до Відповідача та є діючим на даний момент, а тому перехід прав вимоги за Кредитним договором відбувся відповідно до діючого Договору факторингу, є правомірним і відповідає чинному законодавству. Позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги відносно [PERSON] . Щодо нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів зауважує, що відповідач не надав Первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом Відповідач зобов`язаний був звернутись Первісного кредитора, надати відповідні підтверджуючі документи для призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом і як наслідок отримати документ, що підтверджує призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом. Отже, на підставі вище викладеного встановлено, що нарахування Відповідачу відсотків здійснювалося Первісним кредитором на законних підставах, оскільки Відповідач не повідомив Первісного кредитора у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем та, що на нього поширюється норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, заборгованість вказана у позовній заяві, яка підлягає стягненню з Відповідача нараховувалася Первісним кредитором станом на дату відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань та вживає дії щодо врегулювання заборгованості виключно у розмірі отриманих прав вимоги. Оскільки Відповідачем умови Кредитного договору не виконувались, то нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов Кредитного договору є правомірним і Відповідач жодним чином не позбавляється від виконання умов Кредитного договору та погашення заборгованості в повному обсязі. Посилання Відповідача на ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є безпідставним, оскільки Позивачем не пред`явлено вимоги до суду про стягнення будь-якої пені, будь-яких штрафів за невиконання умов Кредитного договору. Тобто, жодна вимога про стягнення заборгованості за Кредитним договором, не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до доданих до відповіді на відзив розрахунків заборгованості, наданих Первісним кредитором, відсотки за Кредитним договором нараховувались і підлягають стягненню відповідно до умов. 09.02.2026 представник відповідача Боднар В.Р. подала додаткові пояснення у справі. Щодо письмових пояснень Позивача, зазначає, що [PERSON] дізнався про порушення своїх прав, саме в травні 2025 року, тобто після того, як з його заробітної плати розпочали стягувати певну суму коштів на погашення заборгованості. Відповідно, єдиним способом захисту своїх прав та законних інтересів в даній ситуації Відповідача було звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. На підставі відповіді на адвокатський запит приватного виконавця Турського О.В. від 08.02.2026 вбачається наступне: «станом на 02.02.2026 з Відповідача на користь Позивача в межах в/п № [NUMBER] стягнуто 30 619,98 грн». Однак, [PERSON] як військовослужбовець, зобов`язаний погасити лише тіло кредиту за кредитними договорами № 102836001 та № 498968 яке в загальному становить 15 000 грн та 1000,00 грн заборгованість за комісією по Договору № 102836001, тобто загальна сума заборгованості до погашення мала становити 16 000 грн. Тобто, переплата станом на 02.02.2026 становить 14 619,98 грн (безпідставно одержані кошти). На підставі вищевикладеного просить позовні вимоги Позивача задовільнити частково, а саме стягнути з Відповідача на користь Позивача лише тіло кредиту за кредитними Договорами № 102836001 та № 498968 яке в загальному становить 15 000 грн та 1 000,00 грн заборгованість за комісією по Договору № 102836001. Стягнути з Позивача на користь Відповідача безпідставно одержані кошти за виконавчим провадженням № 77861892 в сумі 14619,98 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2026 витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо наявності у [PERSON] карткових рахунків відкритих у банку станом на 23.09.2023; інформацію щодо належності [PERSON] карткового рахунку [NUMBER] . Інформацію про надходження на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] грошових коштів 23.09.2023 в сумі 5000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи у його відсутність. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідач адвокат Боднар В.Р. подала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 19.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №102836001 (індивідуальна частина), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 110 днів з 19.09.2023, який складається із пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 20 днів, що настає із дати видачі кредиту та завершується 09.10.2023. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 07.01.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3500,00 грн в грошовому виразі та 23811,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 30500,00 грн в грошовому виразі та 10267,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 13500,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 40500,00 грн. Комісія за надання кредиту 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 2500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду -27000,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксований (п.п.1.2-1.6 кредитного договору. Вказаний кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цих кредитних договорів/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про їх укладення (акцепту) (п.6.1-6.2 кредитних договорів). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] *42. Додаток № 1 до договору про споживчий кредит №102836001 від 19.09.2023 містить графік платежів, який передбачає дату видачі кредиту 19.09.2023, дату повернення платежу 07.01.2024, кількість днів у розрахунковому періоді 110, чиста сума кредиту за договором 10000,00 грн, проценти за користування кредитом 29500,00 грн, комісія за надання кредиту 1000,00 грн, реальна річна процентна ставка 10267,00%, загальна вартість кредиту 40500,00 грн. Додатком № 2 до вищевказаного кредитного договору є паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інше. Додатком № 3 до вищевказаного кредитного договору є заявка на отримання кредиту. Відомості, які зазначені як в заявці, так і паспорті споживчого кредиту є тотожними умовам кредитного договору. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором №102836001 від 19.09.2023 належним чином, шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача, зазначений в договорі, що підтверджується копією платіжного доручення №72782839 від 19.09.2023, згідно якого [PERSON] на кредитний рахунок №545708*42 було перераховано 10000,00 грн, призначення платежу «кошти згідно договору №102836001». 29.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт ТОВ «Мілоан» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 29.01.2024 сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстру боржників №2 до договору факторингу №№102836001 від 19.09.2023. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №102836001 на суму 37510,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26510,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за комісією. Крім того 23.09.2023 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики №4698968. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати [PERSON] у власність грошові кошти у розмірі 5000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника. Строк позики (строк договору) 20 днів, останній день повернення позики 23.09.2023. Базова процентна ставка/день 3,00%, знижена процентна ставка/день становить 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою/день 3,50%, орієнтовна річна процентна ставка 264294,96%. Орієнтовна загальна вартість позики 7700,0 грн. Пунктом 5 договору передбачено, що підписавши цей договір, відповідач підтвердив, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщений на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.12 договору). Як слідує із матеріалів справи вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатора відповідача PkD49IM9VV, що і є підписом відповідача. Ідентифікаційна частина договору позики від 23/09/2023 в розділі «Позичальник» містить ідентифікуючі дані [PERSON] , в тому числі зазначено рахунок позичальника № [NUMBER] . Факт перерахування відповідачу коштів в розмірі 5000,00 грн на виконання умов кредитного договору підтверджується інформацією наданою АТ КБ «ПриватБанк» від 09.03.2026. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. 28 липня 2021 року сторони цього договору уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу, внісши зміни до п.1.3 договору, а 27 лютого 2024 року додаткову угоду №20 до цього договору, визначивши загальну суму вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №19 від 27 лютого 2024 року. 27 лютого 2024 року сторони договору факторингу підписали акт прийому-передачі реєстру боржників №19 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та скріпили його печатками. Відповідно до витягу з реєстру боржників №19 від 27.02.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача на загальну суму 21200,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16200,00 грн - сума заборгованості за відсотками. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачем та первісними кредиторами кредитні договори були укладені у електронній формі, з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено в ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання. Згідно із ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із приписами ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач, не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №102836001 від 19.09.2023 (первісний кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Міолан»), та договором позики №4698968 (первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») в установлені кредитними договорами строки, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до відповідача за договорами факторингу. Разом з тим, як вбачається із заяви про перегляд заочного рішення та доданих до неї доказів, а саме з копії військового квитка серії [NUMBER] встановлено, що 04.03.2022 на підставі Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» [PERSON] призвано у Збройні Сили України. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №349 від 28.12.2022 старшого солдата [PERSON] , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 листопада 2022 року №625-РС на посаду хіміка відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки взводу радіаційного хімічного, біологічного захисту військової частини [NUMBER] , з 28.12.2022 зараховано до списків особового складу частини та всі види забезпечення. Тобто, відповідач є військовослужбовцем і на нього поширюються гарантії, пільги і привілеї, визначені законодавством, в тому числі і Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач визнає заборгованість за основною сумою боргу за кредитними договорами, а саме: за кредитним договором №102836001 від 19.09.2023 в розмірі 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1000,00 грн заборгованість за комісією; за договором позики №4698968 від 23.09.2023 в розмірі 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу. Заборгованості за відсотками не визнає та заперечує проти їх стягнення, з огляду на те, що має статус військовослужбовця відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року №1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час. Статтею 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Аналіз п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону №1357-IX від 30 березня 2021 року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, свідчить про те, що пільги мають: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, вирішено, зокрема оголосити та провести загальну мобілізацію. Як вбачається з долучених документів - [PERSON] є військовослужбовцем та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Таким чином, на відповідача [PERSON] , як на військовослужбовця, поширюються пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його призову. При цьому, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21. За вказаних обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення суми заборгованості, а саме основної суми боргу, тобто за двома договорами в розмірі 15000,00 грн. Щодо стягнення комісії в розмірі 1000,00 грн за кредитним договором №102836001 від 19.09.2023 суд зазначає наступне. При визначенні підстав та порядку нарахування комісії, потрібно керуватися положеннями абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону «Про захист прав споживачів», якими кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З огляду на зміст приписів частин 1 та 2 статті 228 ЦК України умова кредитного договору про додаткову сплату позичальником на користь кредитора під час надання кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною. В договорі встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія має сплачуватись позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій в якості послуг на користь позичальника, матеріали справи не містять, і тому ця умова є нікчемною умовою договору, внаслідок чого сума нарахованої комісії не може бути стягнута на вимогу кредитора з позичальника. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16, та висновками Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2019 року, зроблених під час розгляду справи 666/4957/15-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року при розгляді справи №363/1834/17, де визначено, що комісія, яка нараховується банком є послугою з обслуговування кредиту, а тому не підлягає стягненню на користь кредитора при наданні позичальнику коштів на придбання споживчої продукції. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). За наведених обставин вимога про стягнення 1000,00 грн комісії, яка хоча і погоджена з позичальником, але за своєю нікчемністю не підлягає задоволенню. Щодо вимоги відповідача про стягнення з позивача безпідставно одержаних коштів за виконавчим провадженням №77861892 в сумі 14619,98 грн суд зазначає наступне. З інформації наданої Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. від 08.02.2026, вбачається, що в межах виконавчого провадження №77861892 з примусового виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2024 у справі №127/26366/24 з боржника [PERSON] було стягнуто кошти в сумі 34518,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2026 заочне рішення суду від 12.11.2024 було скасовано. Разом із тим, під час нового розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. За таких обставин заявлена відповідачем вимога про стягнення з позивача безпідставно одержаних коштів у межах даного провадження не підлягає задоволенню, оскільки процесуальним законом передбачено інший, спеціальний спосіб захисту порушеного права у подібних правовідносинах. Зокрема, у разі скасування судового рішення, на підставі якого було здійснено його виконання, питання повернення стягнених коштів вирішується шляхом застосування інституту повороту виконання рішення суду. Отже, належним та ефективним способом захисту прав відповідача у цій частині є звернення до суду із відповідною заявою про поворот виконання рішення у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України. У зв`язку з цим підстав для задоволення вимоги відповідача про стягнення зазначених коштів у межах розгляду даної справи суд не вбачає. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто 773,35 грн. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: partial