Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивувало тим, що 06.07.2021 року між ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір позики № 79/02918638. Відповідачу надано Позику шляхом передачі готівкових коштів у сумі 4000,00 грн. 28 грудня 2023 року між ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 28122023. 17 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25. 25 серпня 2025 року між ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» та ТОВ «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 25-08/ФК-25. У зв`язку із чим відбулося відступлення права вимоги за договором позики № 79/02918638 від 06.07.2021 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кошти не повернув, проценти за користування кредитом у встановленому порядку і розмірі не сплатив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 33200,00 грн, з яких: 4000,00 грн - за тілом кредиту, 28080,00 грн - за процентами за користування кредитом, 1120,00 грн - за комісією. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №79/02918638 від 06.07.2021 року у сумі 33200,00 грн, а також 2422,40 грн судового збору та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу, було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його останнього відомого місця проживання. Однак поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, на офіційному веб-порталі судової влади України було розміщено оголошення-повідомлення, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 06.07.2021 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та [PERSON] укладено договір позики №79/02918638. Згідно п.1.2 Договору, сума позики становить 4000,00 грн, строк на який надається позика становить 365 днів (п.1.4 Договору) (а.с.16-17). Пунктом 1.5 Договору комісія за видачу позики складає 28% від суми позики, що становить 1120,00 грн. Згідно п. 3.1 Договору позикодавець надає позику шляхом передачі готівкових коштів позичальнику. Згідно п. 3.2 Договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він отримав від позикодавця суму позики у повному обсязі у дату підписання цього договору. Таким чином, підписавши 06.07.2021 договір позики відповідач підтвердив, що він отримав позику у розмірі 4000,00 грн. 28 грудня 2023 року між ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 28122023 (а.с. 27-29). Відповідно до Реєстру боржників №1 від 28.12.2023 - кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 28122023 від 28.12.2023 року в тому числі до відповідача (а.с. 48-51). 17 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25 (а.с. 21-23). Відповідно до Реєстру боржників №1 від 17.04.2025 - кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 17-04/ФК-25 від 17.04.2025 року в тому числі до відповідача (а.с. 38-42). 25 серпня 2025 року між ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» та ТОВ «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 25-08/ФК-25 (а.с. 24-26). Відповідно до Реєстру боржників №1 від 25.08.2025 - кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу 25-08/ФК-25 від 25.08.2025 року в тому числі до відповідача в сумі 33200,00 грн, з яких 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28080,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1120,00 грн за комісією (а.с. 43-47). Таким чином ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс», на підставі договорів факторингу та реєстрів боржників набув права вимоги до відповідача за договором №79/02918638 від 06.07.2021 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення відповідача. На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування відповідача поставив свій підпис у кредитному договорі, тим самим підтвердивши отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, наданого згідно з обраними умовами кредитування. На час розгляду справи судом відповідачем не надано заперечень проти позову, власного контррозрахунку заборгованості, доказів, що свідчать про погашення заборгованості чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також будь-яких належних та достовірних доказів на підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищезазначені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 33200,00 грн, з яких: 4000,00 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 28080,00 грн. прострочені проценти за кредитом, 1120,00 грн за комісією. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 грн судового збору. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст.137, 141 ЦПК України суд враховує, що дані витрати пов`язані із розглядом цієї справи, витрати відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правничу допомогу), розмір останніх є пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, відповідачем клопотання про їх неспівмірність не заявлялося, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved