Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

28 серпня 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі ПрАТ «СК «Універсальна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення 12620 грн. 84 коп. в рахунок відшкодування шкоди в порядку суброгації. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПрАТ «СК «Універсальна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування майна № 3112/253/000112. Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Ford державний номерний знак [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 23 червня 2021 року у місті Очакові неповнолітній [PERSON] , 2009 року народження, допустив порушення за ст. 124 КУпАП, а саме здійснив наїзд велосипедом на припаркований ТЗ Ford, державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Потерпіла особа звернулася до ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про настання страхового випадку. ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № 106460/1 у розмірі 12620 грн. 84 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована за жодним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Посилаючись на те, що відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦПК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, як батька неповнолітнього, 12620 грн. 84 коп. та плачений судовий збір в сумі 2422грн. 40 коп. Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 12 листопада 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Третя особа [PERSON] також про причини своєї неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 лютого 2021 року між ПрАТ «СК «Універсальна» та [PERSON] було укладено Договір № 31112/253/000112 добровільного страхування наземного транспорту, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль FORD KUGA, номерний знак [NUMBER] (зв. бік а.с. 7). 23 червня 2021 року по вул. Таврійській, 101 в м. Очакові Миколаївської області малолітній [PERSON] , 2009 року народження, з власної необережності, здійснив наїзд велосипедом на припаркований на узбіччі автомобіль марки Ford kuga, номерний знак [NUMBER] пошкодивши праву сторону транспортного засобу, який на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . З даного приводу власник транспортного засобу звернувся з заявою до відділення поліції № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області. Після проведення повної перевірки за даним фактом, матеріали розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та на батька неповнолітнього [PERSON] , 2009 року народження, громадянина [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 16). Відповідно до постанови Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 483/1028/21, провадження № 3/483/452/2021 від 20 липня 2021 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.19). 08 липня 2021 року власник автомобіля [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» з заявою про сплату страхового відшкодування згідно з договором № 31112/253/000112 добровільного страхування наземного транспорту від 22 лютого 2021 року (а.с.21). Відповідно до аварійного сертифікату за результатами проведеного дослідження обставин та причин настання події, що має ознаки страхового випадку від 12 липня 2021 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля FORD KUGA, номерний знак [NUMBER] з врахуванням зносу становить 12620 грн. 84 коп. (а.с.32). З платіжної інструкції № 9815 від 13 липня 2021 року вбачається, що ПрАТ «Страхова Компанія «Універсальна» здійснила перерахунок коштів в сумі 12620 грн. 84 коп. на рахунок ТОВ «Терра Моторс», а саме відшкодування за ремонт транспортного засобу марки Ford kuga, номерний знак [NUMBER] , яке є виконавцем робіт з відновлення автомобіля (а.с. 33). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Дієздатність неповнолітніх віком від 14 до 18 років визначається ст. 32 ЦК України, яка дещо обмежує їх можливості щодо здійснення прав і виконання обов`язків. Проте підлітки, які досягли 14 років, самостійно відповідають за завдану ними шкоду, є повністю деліктоздатними (ст. 33 ЦК), що тягне за собою можливість застосування до них повністю загальних положень ЦК щодо її відшкодування. Загальне правило про самостійну відповідальність неповнолітнього віком від 14 до 18 років за завдану ним шкоду має виняток обов`язок батьків (усиновлювачів) або піклувальника відшкодувати завдану шкоду у разі відсутності у підлітка майна, достатнього для відшкодування, їх відповідальність носить додатковий (субсидіарний) характер. Тобто потерпілий спочатку пред`являє вимогу про відшкодування завданої шкоди до основного боржника особи, яка завдала шкоди, а у разі незадоволення вимог у повному обсязі чи частково до батьків (усиновлювачів) або піклувальника неповнолітнього. Субсидіарна відповідальність за неповнолітнього віком від 14 до 18 років покладається на обох батьків за принципом рівної дольової відповідальності незалежно від того, чи проживають вони разом, чи окремо. Станом на червень 2021 року [PERSON] був малолітньою особою, однак виходячи з того, що станом на день пред`явлення даного позову до суду, останній є неповнолітнім віком від 14 до 18, суд дійшов висновку, що позивачем не вірно визначено суб`єктний склад сторін виниклого спору. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, не підлягають задоволенню й вимоги про стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed