Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Заявники зазначають, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, а саме на частку у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку посвідчується свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло, виданим 03.12.2004 року органом приватизації Колочавської сільської ради. Як указано в заяві, заявник [PERSON] , [INFO] , доводиться померлій сином. Разом з тим у документах, поданих для оформлення спадщини, наявні розбіжності у написанні прізвища померлої та членів її сім`ї, а саме: « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », що унеможливлює підтвердження родинних відносин, належності правовстановлюючого документа, а також оформлення спадкових прав. Заявники посилаються на те, що у свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] матір`ю зазначена [PERSON] , тоді як згідно зі свідоцтвом про смерть, паспортом громадянина України серії [NUMBER] та карткою платника податків прізвище померлої зазначене як [PERSON] , а у пенсійному посвідченні як [PERSON] . Крім того, як зазначено у заяві, у свідоцтві № [NUMBER] про право власності на житло від 03.12.2004 року співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] зазначені: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , хоча в інших документах прізвища цих осіб зазначаються інакше. Заявники вказують, що зазначені розбіжності у написанні прізвищ виникли внаслідок технічних описок та різного перекладу прізвища з російської мови на українську, а усунути такі розбіжності в позасудовому порядку неможливо. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю. М., однак нотаріус листом рекомендував звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документа, а також факту останнього місця проживання померлої. Окремо заявники зазначають, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), однак через розбіжності у написанні прізвищ у документах також виникли труднощі з підтвердженням родинних відносин між ними. Також у заяві вказано, що останнім місцем проживання [PERSON] було: [ADDRESS] , тоді як в окремих документах фігурує адреса [ADDRESS] , без зазначення квартири та літери будинку, що перешкоджає належному оформленню спадщини. Посилаючись на те, що встановлення зазначених фактів необхідне їм для оформлення спадкових прав, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та підтвердження родинних відносин, заявники просять: 1.встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між матір`ю та сином; 2.встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та їхніми дітьми [PERSON] і [PERSON] ; 3.встановити факт належності свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 03.12.2004 року померлій [PERSON] та іншим членам її сім`ї; 4.встановити факт того, що останнім місцем проживання [PERSON] до дня її смерті була адреса: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03 березня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. У судове засідання заявники не з`явилися. Їх представник подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та без участі заявників. Заявлені вимоги підтримує. Від Колочавська сільська рада Хустського району Закарпатської області надійшла заява, у якій висловлено прохання розглянути справу без участі представника селищної ради та зазначено про відсутність заперечень щодо задоволення заяви. Хустським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України явку представника в судове засідання не забезпечено. Заперечень щодо заяви до суду не надходило. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом перевірено подані на підтвердження обставин, викладених у заяві, письмові докази (а.с. 17-51), а саме копії: свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; витягу про реєстрацію спадкової справи; свідоцтва № 73 про право власності на житло; розпорядження органу приватизації; технічного паспорта на квартиру; листа приватного нотаріуса Дунаєва Ю. М.; паспорта громадянина України та картки платника податків на ім`я [PERSON] ; пенсійного посвідчення на ім`я [PERSON] ; довідок № 2025 від 16.06.2025 року та № 3245 від 02.12.2025 року; свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] ; паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] ; витягу щодо місця його реєстрації та проживання; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ; паспорта громадянина України та картки платника податків на ім`я [PERSON] ; свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] ; паспорта громадянина України та картки платника податків на ім`я [PERSON] ; свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ; паспорта громадянина України та картки платника податків на ім`я [PERSON] ; свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] ; паспорта громадянина України та картки платника податків на ім`я [PERSON] . Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 76-81, 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що вони є достатніми для встановлення заявлених юридичних фактів. Так, із свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] убачається, що його матір`ю є [PERSON] . Водночас свідоцтво про смерть, паспорт громадянина України, картка платника податків та інші документи, видані на ім`я померлої, стосуються [PERSON] , [INFO] . Сукупність цих доказів, з урахуванням ідентичності імені, по батькові, дати народження, місця проживання, а також відсутності будь-яких даних про існування іншої особи з такими ж анкетними даними, дає підстави для висновку, що йдеться про одну і ту саму особу, а розбіжності у написанні прізвища мають технічний характер. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] убачається, що після державної реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище [PERSON] . Із свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] убачається, що їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] . З огляду на збіг імен, по батькові, дат народження, а також наявні паспорти, свідоцтво про шлюб і інші документи, суд приходить до висновку, що розбіжності у написанні прізвищ « [PERSON] / [PERSON] » і « [PERSON] / [PERSON] » не спростовують факту існування між зазначеними особами відносин батьків і дітей, а є наслідком різного написання прізвища в документах. Отже, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Щодо вимоги про встановлення факту належності свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 03.12.2004 року суд зазначає таке. Із розпорядження органу приватизації Колочавської сільської ради від 30.12.2003 року та свідоцтва № 73 про право власності на житло вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] передана у приватну спільну власність [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Разом із тим із паспортів, свідоцтв про народження, свідоцтва про шлюб та інших поданих документів убачається, що фактично зазначений правовстановлюючий документ стосується [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [PERSON] . Суд враховує, що прізвище, ім`я, по батькові, адреса об`єкта нерухомості, склад сім`ї, а також інші ідентифікаційні дані дають змогу однозначно встановити, що у свідоцтві № 73 допущено розбіжності у написанні прізвищ, які не змінюють належності цього документа зазначеним особам. Тому суд доходить висновку про наявність підстав для встановлення факту належності цього правовстановлюючого документа саме вказаним особам. Щодо вимоги про встановлення факту останнього місця проживання [PERSON] суд виходить із такого. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у встановлений строк не заявив про відмову від неї. Із довідок виконавчого комітету Колочавської сільської ради № 2025 від 16.06.2025 року та № 3245 від 02.12.2025 року, а також інших матеріалів справи вбачається, що [PERSON] тривалий час проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Саме ця адреса зазначена і в правовстановлюючому документі на квартиру. Та обставина, що в окремих документах фігурує адреса без зазначення літери будинку та квартири, сама по собі не спростовує встановленого факту, а свідчить про неповноту її відображення в окремих реєстраційних документах. Оцінивши зазначені докази у сукупності, суд дійшов висновку, що останнім місцем проживання [PERSON] до дня її смерті була саме адреса: [ADDRESS] . Суд також враховує, що встановлення зазначених фактів має для заявників юридичне значення, оскільки безпосередньо пов`язане з оформленням спадкових прав, державною реєстрацією речових прав та належним підтвердженням родинних відносин. Інший порядок встановлення цих фактів законом не визначений або є фактично неможливим з огляду на наявні розбіжності в документах та відсутність можливості їх позасудового усунення. Спір про право з матеріалів справи не вбачається. Правове визначення місця проживання у законі про свободу пересування також узгоджується з необхідністю оцінювати саме фактичне проживання особи за конкретною адресою, а не лише формальний запис у документах. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved