Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

22 травня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Коваленко Вікторія Вікторівна звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до рішення Київського районного суду м.Полтави від 02.09.2024 року у справі №552/1221/24 визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] . Постановою Полтавського апеляційного суду від 03.03.2025 року у справі №552/1221/24 рішення Київського районного суду м.Полтави від 02.09.2024 року залишено без змін. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №420740135 31.03.2025 року позивач зареєстрував за собою право спільної часткової власності на частину квартири [ADDRESS] . З моменту отримання у власність частки квартири [ADDRESS] позивач не має можливості користуватись квартирою та зайти до неї, оскільки відповідач самостійно відмовляється впускати позивача до приміщення квартири та чинить постійні перешкоди, що змусило позивача звернутись з заявами до органів внутрішніх справ. З відповіді ГУНП в Полтавській області Полтавського РУП відділення поліції №1 вбачається, що [PERSON] 14.03.2025 року та 28.03.2025 року звертався до ВП №1 з заявою стосовно конфлікту з [PERSON] , оскільки остання здійснювала перешкоди в користуванні квартирою, а саме не впускала до приміщення квартири, чим порушувала права позивача, як власника квартири. Неправомірними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яку він оцінює в 15 000 грн. Просив суд усунути перешкоди у володінні та користуванні квартирою [ADDRESS] з боку [PERSON] по відношенню до власника [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у володінні та користуванні квартирою [ADDRESS] та надати останньому безперешкодний цілодобовий доступ до приміщення квартири [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. Звільнити від сплати судового збору [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду від 09.06.2025 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального провадження. Призначено підготовче судове засідання на 02 липня 2025 року на 11 годину 45 хвилин (а.с.28). 11 липня 2025 року позивач [PERSON] звернулась в суд з зустрічним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення моральної шкоди, мотивуючи свій позов тим, що [PERSON] 26 грудня 1974 року уклала з [PERSON] шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Її чоловік [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.05.2023 року. За життя [PERSON] набула спільно з чоловіком [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок. Таким чином [PERSON] належить частка спірної квартири. Протягом всього життя подружжя [PERSON] прожили в злагоді та взаєморозумінні. Дітей за час шлюбу у подружжя [PERSON] не було. За життя [PERSON] познайомився з [PERSON] . Саме [PERSON] наполіг на тому щоб [PERSON] склав на нього заповіт, який потім 29.01.2019 року [PERSON] скасував. Але, довідавшись, що заповіт [PERSON] скасовано, 16 квітня 2020 року [PERSON] повторно наполіг на складанні [PERSON] на його користь заповіту. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Удовіченко М.Ю., що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. 06.11.2023 року приватний нотаріус Удовіченко М.Ю. винесла постанову, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на всю квартиру в зв`язку з тим, що за життя її чоловік повторно склав заповіт на ім`я [PERSON] та в зв`язку з тим, що дана квартира належала їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності та в зв`язку з тим, що [PERSON] є особою непрацездатного віку та відповідно має обов`язкову частку в спадковому майні. З моменту смерті [PERSON] [PERSON] відразу почав вимагати у [PERSON] звільнити квартиру та наголошував на тому, що заповіт складений на всю квартиру і тому саме він є власником квартири, а не вона. З часу смерті [PERSON] . [PERSON] постійно приходив до спірної квартири та погрожував [PERSON] , намагався неодноразово вибити двері та замки, подавав оголошення до різних засобів масової інформації з приводу оренди спірної квартири за телефоном [PERSON] , тим самим намагався позбавити останню прав на спірну квартиру. [PERSON] постійно надсилав [PERSON] смс з різними погрозами та здійснював дзвінки з вимогами звільнити квартиру. В зв`язку з даними подіями [PERSON] неодноразово зверталася до працівників правоохоронних органів з відповідними заявами, в результаті яких були вжиті заходи по відношенню до [PERSON] щодо недопущення протиправних дій. Отже, [PERSON] не будучи власником спірної квартири, здійснював протиправний тиск на [PERSON] з метою порушення її прав на дану квартиру. В зв`язку з протиправними діями [PERSON] [PERSON] неодноразово зверталася за медичною допомогою до закладів охорони здоров`я. [PERSON] набув право власності на частину спірної квартири 31.03.2025 року, що підтверджується відповідним витягом. Таким чином, саме з 31.03.2025 року [PERSON] є власником частки спірної квартири. Незаконними діями [PERSON] [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка була завдана внаслідок душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] упродовж 2023-2025 років по відношенню до неї. В зв`язку з протиправними діями [PERSON] у [PERSON] було постійне відчуття тривоги та страху за своє життя і безпеку, порушення сну, нервове напруження, що призвело до емоційного виснаження, вимушеної зміни стиля життя, зокрема, обмеження соціальної активності, уникнення відсутності вдома без нагальної потреби, додаткові витрати на заходи безпеки, що підсилювало відчуття психологічного дискомфорту. Всі ці обставини є підставою для стягнення моральної шкоди, яку [PERSON] оцінює в 15 000 грн. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] у повному обсязі. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. Звільнити [PERSON] від сплати судового збору. Вирішити питання про розподіл судових витрат. 14.07.2025 року від представника позивача [PERSON] адвоката Юхимець А.В. до суду надійшов Відзив на позовну заяву з додатками, в якому просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.72-77). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 17.07.2025 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди та вирішено проводити його розгляд разом з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Присвоєно спільний номер справи №552/4158/25, номер провадження №2/552/2032/25. Підготовче судове засідання призначено на 08 годин 30 хвилин 04 вересня 2025 року (а.с.79). 28.07.2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Коваленко Вікторії Вікторівни до суду надійшов Відзив на позовну заяву з додатками, в якому просила суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі (а.с.89-97). 15.10.2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Юхимець А.В. до суду надійшло Клопотання про виклик свідків (а.с.102). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 5.10.2025 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Призначено справу до судового розгляду на 10 годину 24 листопада 2025 року (а.с.104). В судовому засіданні позивач [PERSON] , адвокат Коваленко В.В. підтримали первісну позовну заяву в повному обсязі, в задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] просили відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] , адвокат Юхимець А.В. просили суд в задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити за необґрунтованістю позовних вимог. Задовольнити зустрічну позовну заяву [PERSON] в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , думку адвоката Коваленко В.В., відповідача [PERSON] , думку адвоката Юхимець А.В., допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , які підтвердили, що між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні відносини з приводу порядку користування спірною квартирою, [PERSON] вчиняє сварки, скандали, намагаючись потрапити до квартири, [PERSON] його до своєї квартири не впускає, всіляко перешкоджає [PERSON] потрапити до квартири, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, в задоволенню зустрічної позовної заяви [PERSON] необхідно відмовити. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 26.12.1974 року зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.56). За життя [PERSON] 16.04.2020 року склав заповіт, згідно з яким належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] заповів повністю [PERSON] (а.с.11 зворот). [INFO] [PERSON] помер, про що складено актовий запис про смерть від 04.05.2023 року №515 (а.с.57). Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статей 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Як встановлено судом, до майна померлого [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Удовіченко М.Ю. 19.05.2024 року заведено спадкову справу за заявою [PERSON] , як спадкоємця першої черги за законом. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Померлому [PERSON] на підставі свідоцтва [ADDRESS] на право особистої власності на жилий будинок від 25.03.1992 року на праві власності належала квартира [ADDRESS] . За нормами статті 22 КпШС України, який діяв станом на час виникнення права власності на квартиру, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Оскільки квартира [ADDRESS] набута за час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, вона є спільною сумісною власністю подружжя. Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Удовіченко М.Ю. 21.11.2023 року на ім`я відповідача [PERSON] видано свідоцтво про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, що складається з квартири [ADDRESS] . Отже, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , належить частка квартири [ADDRESS] . Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача [PERSON] . Оскільки відповідач [PERSON] перешкоджала [PERSON] в отриманні свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, він був змушений звернутись з позовом в суд до відповідача [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідач [PERSON] не була згодна з заповітом, який склав її чоловік [PERSON] 16.04.2020 року на користь [PERSON] , тому звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 02.09.2024 року визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] (а.с.12-14). Постановою Полтавського апеляційного суду від 03.03.2025 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м.Полтави від 02 вересня 2024 року без змін (а.с.14 зворот-18). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 02.04.2025 року за [PERSON] зареєстрована частка квартири [ADDRESS] (а.с.19). Судом встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини з приводу володіння та користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] суду пояснив, що відповідачка [PERSON] не допускає його до квартири, яка є його власністю, перешкоджає йому володіти та користуватися спірним майном, вчиняє сварки та скандали, він змушений з цього приводу звертатися з заявами до правоохоронних органів (а.с.19 зворот, а.с.20). Дані сварки та скандали негативно впливають на стан його здоров`я, він змушений звертатись за медичною допомогою до лікарів, нести додаткові витрати на лікування. Не бажання відповідача допустити його до спірної квартири, змусило його звернутись до суду з даним позовом. Вважає, що неправомірними діями відповідача, порушуються його права, як власника квартири, йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 15 000 грн. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що дійсно [PERSON] приходив до неї додому, вчиняв під дверима її квартири сварки та скандали, намагався потрапити до квартири, оскільки вважає її квартиру своєю власністю, але вона з цим категорично не згодна, оскільки він не є власником квартири, тому до своєї квартири вона його не пускала. Вважає, що [PERSON] став власником квартири тільки з 31 березня 2025 року. Вона не заперечує проти його права власності, про що йому надіслала заяву від 11.07.2024 року (а.с.75). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] підтвердили, що між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки з приводу порядку користування спірною квартирою, [PERSON] вчиняє сварки, скандали, намагаючись потрапити до квартири, [PERSON] його до квартири не допускає, всіляко перешкоджає [PERSON] потрапити до квартири. Частиною 1 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] всупереч вимогам чинного законодавства України, встановленим обставинам справи, перешкоджає [PERSON] в володінні, користуванні належним йому, на підставі права власності, майном. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, підлягають судовому захисту, а позов в цій частині задоволенню. Неправомірними діями [PERSON] позивачу завдана моральна шкода, яку він оцінює в 15 000 грн. Але з врахуванням майнового стану [PERSON] , те, що вона є особою похилого віку, пенсіонером за віком, стану її здоров`я, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду в сумі 2 000 грн. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] вчинялись неправомірні дії по відношенню до [PERSON] та його майна. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial