Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

01 грудня 2025 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначила, що їй, її чоловікові [PERSON] , її синам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті її сина - [PERSON] , померлого [INFO] відкрилась спадщина у вигляді 1/5 частини вказаної вище квартири. У встановлений законом строк, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Білобрової О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті сина і нотаріусом була заведена відповідна спадкова справа № 9/2025. Але приватний нотаріус Білоброва О.М. відмовила їй у оформлені вказаної вище спадщини через наявність арешту на це майно та порекомендувала їй звернутись до суду для вирішення даного питання. З наведених підстав позивачка просить скасувати вказаний вище арешт. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, якою повідомила, що свій позов підтримує та просить про розгляд справи у її відсутність. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву суду не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень суду не надав. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України: кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України: способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: … 3) припинення дії, яка порушує право… Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України: власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою вчинення певних дій для запобігання такого порушення. Відповідно до ст. 391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до підпункту 4.17. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до підпункту 4.18. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Відповідно до підпункту 4.20. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту. Як зазначено в Постанові ВСУ від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16, згідно з положенням статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Як судом встановлено, позивачці [PERSON] , її чоловікові [PERSON] , її синам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках по 1/5 частині кожному, на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 04.12.2001 р. [INFO] помер син позивачки [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/5 частини квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Білобрової Олени Михайлівни із заявою про прийняття спадщини після смерті сина і нотаріусом була заведена відповідна спадкова справа № 9/2025. При підготовці документів для оформлення спадкових прав на вказану вище частину спадкової квартири, приватний нотаріус Білоброва О.М. повідомила позивачці, що на вказану частину квартири накладено обтяження у вигляді арешту, на підставі Постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ від 16.07.2013 р. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо від 01.09.2025 р., існує арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 1698241; дата державної реєстрації: 17.07.2013 р.; державний реєстратор: Марущак Юлія Валеріївна, Овідіопольське районне управління юстиції; документи, подані для державної реєстрації: постанова, серія та номер: ВП № 24898653, виданий 16.07.2013 р., видавник: Відділ державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 4067145 від 17.07.2013 р., [PERSON] , Овідіопольське районне управління юстиції Одеської області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ; тип об`єкта: квартира, об`єкт житлової нерухомості; адреса: [ADDRESS] ; додаткові відомості: арешт на 1/5 частину. 02.07.2025 року позивачка звернулась до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про скасування вказаного вище арешту. На свою заяву вона отримала відповідь, що вказаного вище провадження у них вже немає, оскільки ще 22.04.2020 р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. 22.08.2025 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Білобрової О.М. з проханням видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого сина [PERSON] . Але на її прохання приватний нотаріус Білоброва О.М. надала їй «Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії», а саме через наявність вказаного вище арешту та порекомендувала їй звернутись до суду для вирішення даного питання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачка незаконна обмежена у своєму праві на оформлення спадщини, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved