Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

09 січня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 20 810,00 грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 29.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7938283, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн, зі сплатою процентів 1,50% за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, строком на 360 днів, що передбачені договором. ТОВ «Авентус Україна» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови кредитного договору. що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на дату складання позовної заяви становить 20 810,00 грн., з яких 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 9450,00 грн. заборгованість за процентами, 5360,00 - неустойка. 24.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу. Відповідно до умов вказаного договору відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за договором №7938283 від 29.05.2024 , що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем. Ухвалою суду від 12 січня 2026 року відкрито провадження у справі, ухвалено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк, не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Судом встановлено, 29.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7938283, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн, зі сплатою процентів 1,50% за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, строком на 360 днів, що передбачені договором. Відповідач зі свого боку не виконав умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на день складення позовної заяви становить 20 810,00 грн., з яких 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 9450,00 грн. заборгованість за процентами, 5360,00 - неустойка. 24.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу. Відповідно до умов вказаного договору відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за договором №7938283 від 29.05.2024 , що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.1049ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості 20 810,00 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, позивачем було сплачено 2422,40 гривень судового збору (при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), який підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved