Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач з 1990 року працював на Коломийському заводі комплектних розподільчих пристроїв. Згідно з ордером на житлову площу у 2007 році він вселився у кімнату № [NUMBER] , що знаходиться на 6-му поверсі, в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Будівля гуртожитку по [ADDRESS] ( колишня [ADDRESS] ) з часу її побудови у 1972 році належала ЗАТ Заводоуправління будівельних матеріалів . В березні 2001 року на замовлення ВАТ Заводоуправління будівельних матеріалів розроблено проект реконструкції гуртожитку під житловий будинок, зокрема, згідно з пояснювальною запискою житлові приміщення, розміщені на 3-му, 4-му, та 6-му поверхах. Згідно з протоколом №6 спільного засідання профкому та адміністрації від 01.06.2001 року вирішено дати згоду на реконструкцію кімнат заводського гуртожитку по [ADDRESS] під квартири мешканцям гуртожитку, які працюють на заводі та спеціалістам заводу . Відповідно до рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.09.2001 року право власності на 6-й поверх гуртожитку визнано за ВАТ «Коломийський завод КРП», на підставі якого за вказаним товариством 24.12.2001 року зареєстровано право власності на 16/100 часток будинку [ADDRESS] ), що і становить 6-ий його поверх. Рішенням виконкому Коломийської міської ради № 365 від 19.11.2002 року ВАТ «Коломийський завод КРП» надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт на реконструкцію 16/100 частини гуртожитку (6-й поверх) по [ADDRESS] , під житлові квартири. 05.02.2004 року голова правління ВАТ «Коломийський завод КРП» звернувся до міського голови м. Коломия із проханням надати дозвіл на проведення будівельно-монтажних робіт на 6-му поверсі житлового будинку по [ADDRESS] ( [ADDRESS] , із введенням в експлуатацію по під`їздно. На підставі рішення виконавчого комітету № 394 від 21.12.2004 року надано дозвіл ВАТ «Коломийський завод КРП» на реконструкцію 16/100 частин гуртожитку (6-й поверх) під житлові квартири. Відповідно до виписки з протоколу № 1 від 03.10.2007 року конференції трудового колективу ВАТ "Коломийський завод комплектних розподільчих пристроїв" вирішено " [PERSON] дати згоду на реконструкцію кімнати № 7-П [ADDRESS] , (14) в заводському гуртожитку." Протоколом №4 спільного засідання профкому та адміністрації від 07.08.2008 року надано згоду на безоплатну передачу кімнат заводського гуртожитку по [ADDRESS] для реконструкції їх під квартири, в тому числі і [PERSON] , що проживає у гуртожитку з 2007 року, для реконструкції в однокімнатну квартиру. Протоколом № 5 спільного засідання профкому та адміністрації від 14.08.2008 року надано згоду на безоплатну передачу кімнат заводського гуртожитку по [ADDRESS] для реконструкції їх під квартири, зокрема [PERSON] (пункт 13 [PERSON] , величина кімнат - 1-а, номер кімнат згідно плану 7-П (597, 596)). Здійснення реконструкції (переобладнання гуртожитку) підтверджується в тому числі, і довідкою № 167 від 16.07.2002 року про те, що гуртожиток в даний час переобладнаються під 70-ти квартирний житловий будинок». Згідно з даними техпаспорту на квартиру [ADDRESS] , передані безкоштовно у власність позивача кімнати у гуртожитку були реконструйовані у 1-но кімнатну квартиру, житловою площею 18,6 кв. м. (загальна площа 36,2 кв. м.), що складається з кімнати, кухні, санвузла та коридору. Вказує, що проведена реконструкція квартири є частиною реконструкції 6-го поверху в гуртожитку, що відбулась за згодою відповідача як власника 6-го поверху будівлі гуртожитку та після визначеного рядом протоколів погодження на безоплатну передачу кімнат заводського гуртожитку по [ADDRESS] для реконструкції їх під квартири. Дана реконструкція не призвела до порушень прав власників інших квартир (кімнат) у будинку, не порушує санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку, не погіршує умови експлуатації і проживання громадян у будинку та не створює незручностей для його мешканців. Крім того, зазначена реконструкція здійснена відповідно до Проекту реконструкції гуртожитку під житловий будинок, розробленого у березні 2001 року. На час розроблення проекту власником цілої будівлі гуртожитку було ЗАТ «Коломийське управління будматеріалів». Одночасно, саме на підставі даного проекту проводилась подальша реконструкція і після переходу права власності на 6-й поверх будівлі до відповідача. На даний час позивач свого права на безоплатну приватизацію житла не використав, у власності жодного нерухомого майна, в тому числі житлових приміщень, немає. Однак, незважаючи на те, що адміністрацією та профкомом відповідача в період з 2001 по 2008 роки неодноразово приймались рішення про безоплатну передачу кімнат у гуртожитку, відповідач заперечує право власності позивача на реконструйовану ним квартиру. Скористатись належним йому правом на приватизацію житлової площі позивач не має змоги, оскільки відповідач всупереч вимогам Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не передав у власність Коломийської територіальної громади зазначений гуртожиток, чим позбавляє мешканців реконструйованого гуртожитку, в тому числі і позивача, на реалізацію свого законного права. Добровільно вирішити даний спір в позасудовому порядку відповідач відмовляється, звернення мешканців реконструйованих квартир ігнорує, заперечуючи належне їм, в тому числі і позивачу, право власності на реконструйовані ними з отриманих у власність кімнат гуртожитку квартири. Тому представник позивача просить визнати за позивачем право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. 15.09.2025 року представник відповідача, адвокат Тропець В.В. через систему Електронний суд подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач безпідставно вважає себе забудовником частини приміщення, що було і по даний час залишається власністю відповідача. [PERSON] не надавались і не могли надаватись компетентними органами дозволи на реконструкцію приміщень, на проведення будівельних та інших робіт, оскільки таке право має виключно відповідач як їх власник. Неодноразові посилання представника позивача на протокольні рішення спільних засідань профспілкового органу та окремих представників адміністрації щодо надання їхньої згоди на безоплатну передачу частини майна підприємства, на проведення реконструкції цього майна є безпідставним та жодним чином не відповідають існуючому в Україні порядку набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, яке згідно із законом потребує також факту державної реєстрації. Крім того, сам об`єкт нерухомого майна, з реєстраційним номером 1716019726232, що є власністю відповідача, це не самостійний об`єкт, а частка 16/100 від цілого, тобто, є ще інші власники цього спільного нерухомого майна. У всіх своїх твердженнях позивач неодноразово стверджує, що мав місце юридичний факт - факт передачі позивачу у «власність» частини приміщення відповідача. При цьому, на дату спільних засідань профкому та на дату звернення до суду у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чітко зазначено факт реєстрації права власності на вказане майно за відповідачем. Ні статутом ПАТ "Коломийський завод КРП", ні нормами цивільного законодавства профспілковий комітет підприємства відповідача не був наділений повноваженнями розпоряджатись майном юридичної особи та передавати його у власність іншим особам. З врахуванням викладеного посилання позивача та покладення ним в основу свого позову результатів засідань профспілкового комітету та представників адміністрації ПАТ «Коломийський завод КРП» щодо прийняття ними рішень про надання згоди на безоплатну передачу кімнат заводського гуртожитку для реконструкції їх під квартири, в тому числі позивачу, як на правові підстави позбавлення законного права власності власника майна ВAТ «Коломийський завод КРП» та набуття права власності на таке майно позивачем є безпідставними, необґрунтованими та неправомірними, оскільки законом чітко передбачено правові підстави позбавлення та набуття права власності на об`єкти нерухомого майна та їх реєстрації. Єдиним органом відповідача, що уповноважений приймати рішення щодо відчуження чи передачі нерухомого майна відповідача, є загальні збори ПАТ «Коломийський завод КРП», рішення яких оформлюються належним чином та виконуються уповноваженим виконавчим органом, але аж ніяк не профспілковим комітетом чи іншою громадською організацією. Також, виготовлені не уповноваженими особами, самовільно, без будь-яких правових підстав документи на квартиру [ADDRESS] , площа якої є невід`ємною частиною приміщення загальною площею 5 018,20 кв. м. (яке в свою чергу є часткою 16/1000 від цілого приміщення), не є документами, що підтверджують або встановлюють будь-які юридичні факти, в тому числі факт належності його позивачу. Не може одночасно ні юридично, ні фактично існувати два об`єкти нерухомого майна на одній і тій же площі. В даному випадку відсутні новостворене майно (квартира), його забудовник та власник (позивач), а також технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] та інші, вигадані останнім події та явища, та самовільно виготовлені документи. Реально існує лише один об`єкт нерухомого майна (16/100 якого (приміщення гуртожитку на 6-му поверсі будівлі), який належить відповідачу на праві власності, що підтверджується належними та допустимими доказами (рішенням суду від 10.09.2001 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) Враховуючи вищенаведене, представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с. 82-86). 06.10.2025 року представник позивача, адвокат Паламарчук О.А. через систему Електронний суд подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому було передано у власність відповідачем дві кімнати за [ADDRESS] та [ADDRESS] для реконструкції у однокімнатну квартиру, яка ним проведена, проте без здачі в експлуатацію даної квартири та внесення відповідних відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме набуття ним права власності на квартиру [ADDRESS] в цьому будинку є неможливим. Оскільки відповідач є власником 6-го поверху будинку, що становить 16/100 частин будівлі, то відповідними рішеннями міської ради надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт (рішення №365 від 19.11.2002 року) та на реконструкцію 16/100 частин гуртожитку під житлові квартири (рішення № 394 від 21.12.2004 року), відповідно здачу в експлуатацію реконструйованого приміщення повинен був здійснити саме відповідач, однак, жодних дій з цього приводу не вчиняє. Водночас, реконструйовані квартири заселені та використовуються мешканцями саме як квартири, а не кімнати в гуртожитку. Заперечення представника відповідача щодо існування квартири [ADDRESS] як об`єкта права власності та предмету спору, є безпідставними, оскільки відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 26.03.2025 року в будинку [ADDRESS] існує однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 36,2 кв. м., житловою 18,6 кв. м., що знаходиться на 6 поверсі. Крім того, висновок про вартість об`єкта оцінки є саме вказана однокімнатна квартира. Представником відповідача до відзиву не додано установчих документів товариства, які б підтверджували той факт, що у органів та посадових осіб, що приймали та підписували протокольні рішення про передачу у власність мешканцям гуртожитку, зокрема й позивачу, кімнат під реконструкцію в квартири, належних повноважень щодо таких дій. Представником відповідача також не доведено, що статутом товариства в редакції станом на 01.06.2001 року встановлені будь-які обмеження повноважень профспілки та голови правління щодо вирішення питання про передачу у власність мешканцям гуртожитку кімнат (а.с. 101-105). 16.10.2025 року представник відповідача, адвокат Тропець В.В. через систему Електронний суд подав до суду письмові заперечення, згідно якими відповідач не передавав у власність позивача кімнати гуртожитку, а йому була надана для проживання в гуртожитку кімната №7-П; проект реконструкції гуртожитку розроблявся ЗАТ Заводоуправління будівельних матеріалів та не має жодного відношення до об`єкта нерухомого майна, що належить відповідачу на праві власності. Позивач не є та не може бути забудовником частини приміщення, яку він безпідставно вважає своєю, вважаючи її кватирою № [NUMBER] . На приміщення, що є власністю відповідача, 16/100 часток гуртожитку існує технічний паспорт, виготовлений 22.02.2001 року, в якому відображені дійсні дані щодо об`єкта нерухомого майна. Ні статутом ПАТ «Коломийський завод КРП», ні нормами цивільного законодавства України профспілковий комітет підприємства відповідача не був наділений повноваженнями розпоряджатися майном юридичної особи та передавати його (його частини) у власність іншим особам. Також звертає увагу, що відповідно до п. 8.3.4. статуту ВАТ Коломийський завод комплектних розподільчих пристрої в редакції від 23.09.2005 року, Рада акціонерного товариства (спостережна рада) приймає рішення, в тому числі про продаж, обмін, а також передачу майна акціонерного товариства в оренду або довірче управління (а.с. 117-119). 19.01.2026 року представник позивача, адвокат Паламарчук О.А. через систему Електронний суд подала до суду додаткові пояснення, відповідно до яких зазначає, що спірна квартира [ADDRESS] є частиною 6-го поверху даного будинку. Спірний гуртожиток збудований підприємством, яке належало до державної форми власності, а фінансування здійснювалось з державних фондів. Станом на 1979 рік 6-й поверх гуртожитку перебував у господарському віданні Коломийського заводу КРП. Після набрання законної сили рішенням Господарського суд Івано-Франківської області від 10.09.2001 року 6-й поверх передано ВАТ Коломийський завод КРП . Відомості про включення зазначеного майна до статутного капіталу товариства відсутні. З 2008 року товариство набуття прав мешканців гуртожитку на кімнати та їх реконструкцію не оскаржувало, питання про виселення не ставило, жодних перепон для проживання, володіння та користування спірною квартирою не вчиняло. Реконструкцію кімнат гуртожитку у спірну квартиру позивач здійснював за власний рахунок, участі у реконструкції відповідач не приймав. А отже, товариство визнало перехід прав та обов`язків забудовника до мешканців гуртожитку, зокрема, й до [PERSON] . Також, ЗАТ "Коломийське заводоуправління будівельних матеріалів", будучи власником з 1 по 5 поверх спірної будівлі гуртожитку, здійснило реконструкцію відповідно до попередньо затвердженого проекту, об`єкт реконструкції здано в експлуатацію та передано у власність мешканців квартири. В свою чергу, ВАТ "Коломийський завод КРП" реконструкції не здійснював, передав право на таку мешканцям гуртожитку, які провели реконструкцію наданих їм кімнат, що потягнуло за собою виникнення нових об`єктів нерухомого майна. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] на час розгляду справи кімнат у гуртожитку із номерами 597 та 596 як об`єктів житлової площі у гуртожитку вже не існує, а є однокімнатна квартира за [ADDRESS] , загальною площею 36,2 кв. м., житловою площею 18,6 кв. м., що складається з кімнати, коридору, кухні, санвузла. За таких обставин спірна квартира є новим, новоствореним об`єктом (а.с. 155-157). Позивач в судовому засіданні позовні вимог підтримав та вказав, що йому під реконструкцію рішенням зборів надано 2 кімнати в гуртожитку, на 6-му його поверсі, які власними силами реконструював, зробив кухню і кімнату , придбав металопластикові вікна, двері, котел, електро- і газовий лічильники; кожен із жильців облаштовував (робив) свою кімнату. Працівники заводу із кімнат, які були їм надані, зробили окремі квартири, і гуртожитку фактично не має, а є багатоквартирний будинок. Його представник, адвокат Паламарчук О.А. в судому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. Просить позовні вимоги задовольнити та судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 01.12.2025 року адвокат Тропець В.В. через систему Електронний суд подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити в його відсутності, а в задоволенні позову відмовити (а.с. 143 ). Відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на строк не більш як на десять днів, тобто до 18.03.2026 року з дня закінчення розгляду справи 09.03.2026 року. Суд, заслухавши сторону позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 30.04.1972 року затверджено акт державної приймальної комісії по прийомі гуртожитку на 555 місць заводоуправління будівельних матеріалів по вулиці Паризької комуни, побудованого пересувною механізованою колоною № 67 житловою площею 2956 кв. м. (а.с. 16). Відповідно до даних копій довідок відділу архітектури та містобудування №36/16-21 від 05.02.2018 року та №81/16-21 від 01.05.2018 року, згідно з рішенням виконкому ради №224 від 18.07.1995 року та №47 від 27.02.2018 року змінено назву [ADDRESS] , а поштову адресу [ADDRESS] на поштову адресу [ADDRESS] (а.с. 14, 15 ). Згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення якої 08.08.1987 року та яка містить відомості про трудову діяльність, [PERSON] з 21.02.1990 року по 15.04.2015 року працював на Коломийському заводі комплектних розподільчих пристроїв ( а.с. 12- 13 ). В березні 2001 року на замовлення ВАТ «Заводоуправління будматеріалів» виготовлено проект реконструкції гуртожитку під житловий будинок по [ADDRESS] , в пояснювальній записці до якого зазначено,, що житлові приміщення, які підлягають реконструкції, розміщені на 3-му, 4-му та 6-му поверхах (а.с. 50-52) Протоколом №6 спільного засідання профкому та адміністрації від 01.06.2001 року надано згоду на реконструкцію кімнат заводського гуртожитку по [ADDRESS] під квартири мешканцям гуртожитку, які працюють на заводі та спеціалістам заводу ( а.с. 17-19 ). Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 10.09.2001 року позов ВАТ Коломийський завод КРП до ЗАТ Заводоуправління будівельних матеріалів задоволено, визнано за ВАТ «Коломийський завод КРП» право власності на 6-й поверх гуртожитку в м. Коломия, по вул. Тютюнника, 14, Івано-франківської області, та зобов`язано відповідача передати позивачу у власність вказане житло в гуртожитку (а.с.20). Відповідно до акту приймання-передачі 6-го поверху гуртожитку по [ADDRESS] , у власність ВАТ «Коломийський завод КРП» згідно з рішенням суду від 10.09.2001 року ЗАТ Коломийське ЗУБМ передав, а ВАТ «Коломийський завод КРП» прийняв 6-й поверх вказаного гуртожитку (а.с. 24-25). На підставі вищевказаного рішення суду 24.12.2001 року в Коломийському МБТІ зареєстровано право власності на 16/100 часток будинку, що в [ADDRESS] , за ВАТ «Коломийський завод КРП» ( а.с. 21 ). У відповідності до копії довідки ЗАТ «Коломийське заводоуправління будівельних матеріалів» № 167 від 16.07.2002 року в травні 2001 року демонтовано тепловий пункт та систему опалення гуртожитку по [ADDRESS] ; гуртожиток переобладнується під 70-ти квартирний житловий будинок (а.с. 39). Згідно з даними копії листа ЗАТ Коломийське заводоуправління будівельних матеріалів №249 від 18.11.2002 року, голова правління вказаного товариства погодив реконструкцію 6-го поверху будинку по вул. Тютюнника, 14 ( колишній гуртожиток ВАТ КЗ КРП ) під житлові квартири згідно проектів, розроблених Інститутом «Київський будпроект» та Івано-Франківською філією «Діпроміст» (замовник ВАТ «Кз КРП» ( а.с. 33). Відповідно до копії архівного витягу з протоколу №13 засідання виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 19.11.2002 року, наданого архівним відділом цієї ради, рішенням №365 надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт ВАТ Коломийський завод комплексних розподільчих систем на реконструкцію 16/100 частини гуртожитку ( 6-й поверх) по [ADDRESS] , під житлові квартири ( а.с. 26 ). 30.12.2002 року СДПЧ-8 м. Коломиї ВПБ УМВС в Івано-Франківській області складено експертний висновок №366, відповідно до якого проведеною експертизою правильності та повноти виконання протипожежних вимог, діючих нормативних актів у проектній документації на реконструкцію гуртожитку під житловий будинок в [ADDRESS] , порушень вимог пожежної безпеки не виявлено (а.с. 30). 24.02.2003 року складено заключення №27 щодо наданого ЗАТ «Коломийське з/у будматеріалів» проекту реконструкції гуртожитку під житловий будинок в [ADDRESS] , згідно з яким проект реконструкції узгоджується (а.с. 31-32). Як встановлено зі змісту листа ВАТ Коломийський завод комплектних розподільчих пристроїв №25 від 05.02.2004 року правлінням ВАТ «Коломийський завод КРП» прийнято рішення про реконструкцію 6-го поверху будинку по [ADDRESS] , який є власністю заводу (колишній гуртожиток ЕАТ «Кз КРП»); реконструкція 6-го поверху будинку погоджена із ЗАТ «ЗУБМ», як співвласником цього будинку, згідно з проектами, розробленими Інститутом «Київський будпроект» та Івано-Франківською філією «Діпроміст» (замовник ВАТ «Кз КРП»); виконком Коломийської міської ради надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт № 365 від 19.11.2002 року. Аналогічна інформація зазначена в листі цього товариства №500 від 10.11.2004 року ( а.с. 27, 29 ). Відповідно до архівного витягу з протоколу №23 засідання виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 21.12.2004 року, наданого архівним відділом цієї ради, рішенням №394 надано дозвіл ВАТ «Коломийський завод комплектних розподільчих пристроїв» на реконструкцію 16/100 частини гуртожитку ( 6-й поверх) по [ADDRESS] , під житлові квартири ( а.с. 28 ). Згідно з випискою з протоколу №1 від 03.10.2007 року конференції трудового колективу ВАТ Коломийський завод КРП , підписаною головою зборів [PERSON] , вирішено надати згоду [PERSON] на реконструкцію кімнати №7-П [ADDRESS] , в заводському гуртожитку (а.с.34). Відповідно до протоколу № 4 спільного засідання профкому та адміністрації від 07.08.2008 року прийнято рішення про надання згоди на безоплатну передачу кімнат заводського гуртожитку по [ADDRESS] , для реконструкції їх під квартири, в тому числі і [PERSON] , що проживає у гуртожитку з 2007 року ( а.с. 35-36). Протоколом № 5 спільного засідання профкому та адміністрації від 14.08.2008 року затверджено спільне рішення адміністрації ВАТ КзКРП та профкому від 01.10.2001 року № 6 із доповненнями конференції трудового колективу від 10.07.2002 року, в тому числі,

Outcome: dismissed