Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач представник позивача ПрАТ «Провагроінвест» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 18229,31 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 30 травня 2020 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6771614/1046/20. За умовами якого застраховано транспортний засіб Hyundai Accent, д.н. [NUMBER] . 12 січня 2025 року змінено назву юридичної особи ПРАТ «СК «Провідна» на ПрАТ «Провагроінвест». За участі забезпеченого транспортного засобу Hyundai Accent 21 квітня 2021 року у місті Києві по пр.Героїв Сталінграда відбулася дорожньої транспортна пригода за участю «FORD FUSION» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Hyundai Accent, д.н. [NUMBER] , Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року по справі №756/7427/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. За заявою страхувальника ПрАТ «СК «Провідна» проведено огляд транспортного засобу, Акт виявлення прихованих пошкоджень та отримано рахунок №1455 від 26.05.2021, відповідно до якого вартість ремонту ТЗ Hyundai Accent, д.н. [NUMBER] складає 102837,65 грн. На підставі зазначених документів ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт №2300347925 на суму 99537,65 грн, й здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок СТО, що підтверджується платіжною інструкцією №022738 від 21.05.2021 року На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" (поліс 201739188). Яке виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 39404,17 грн. Відповідно до бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «FORD FUSION» д.н.з [NUMBER] (VIN код [NUMBER] ) на дату настання Події одночасно була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом EP-201739188 та в ПрАТ "УПСК" за полісом № АР-8250710. З урахуванням виплаченого страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідача частину виплаченого страхового відшкодування, що не покривається виплаченим розміром страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 18229,31 грн. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 грудня 2025 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 27 січня 2026 року. За клопотанням відповідача розгляд справи відкладений на 13 березня 2026 року. В судове засідання представник позивача не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. 16 січня 2026 року подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач в судовому засіданні 13 березня 2026 року визнав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Заявив клопотання про стягнення з нього лише 50% сплаченого судового збору. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вислухавши позицію відповідача, дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «Провагроінвест»», виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 травня 2020 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] укладено Договір №06/6771614/1046/20 добровільного страхування транспортного засобу Hyundai Accent, д.н. [NUMBER] . 12 січня 2025 року змінено назву юридичної особи ПРАТ «СК «Провідна» на ПрАТ «Провагроінвест». За участі забезпеченого транспортного засобу Hyundai Accent, 21 квітня 2021 року у місті Києві по пр.Героїв Сталінграда відбулася дорожньої транспортна пригода за участю транспортного засобу FORD FUSION, під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджені транспортні засоби. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року по справі №756/7427/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, яке сталося 21 квітня 2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській,цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вина відповідача [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою постановою Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року, тому не підлягає доведенню. За заявою страхувальника ПрАТ «СК «Провідна» здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 99537,65 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №022738 від 21 травня 2021 року На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" (поліс 201739188), яке здійснило виплатило страхового відшкодування в розмірі 39404,17 грн.,з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 34,06% та розміру франшізи 2500,00 грн. За інформацією з Централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ТЗ"FORD FUSION" д.н.з [NUMBER] (VIN код [NUMBER] ) на дату настання Події одночасно була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом EP-201739188 та в ПрАТ "УПСК" за полісом № АР-8250710. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Отже, страховик належним чином виконав свої зобов`язання, виплатив суму страхового відшкодування у порядку та у спосіб, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21 квітня 2021 року, власнику пошкодженого автомобіля ПрАТ «СК«Провідна» сплачено страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] у сумі 18229,31 грн, що перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування перейшло до страховика. У добровільному порядку відповідач не компенсував позивачу витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76 -79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі викладеного, досліджених судом доказів суд дійшов висновку про доведеність ПрАТ «Провагроінвест» заявлених позовних вимог до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування в сумі 18229,31 грн, тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., що доводиться платіжною інструкцією. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн, а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50% сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved