Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] 23.06.2025 року звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача ТОВ «Південь Агро Інвест» на її користь заборгованість за Договором оренди землі №040700700211 від 05.07.2007 року, визначену згідно Додаткової угоди від 01 жовтня 2017 року до Договору оренди землі №040700700211 від 05.07.2007 року за 2022 - 2023 роки у сумі 100 699,32 грн., у тому числі: - за 2022 рік 56027,45 грн., з яких: -25312,98 грн. - заборгованості з орендної плати за 2022 рік; -6743,08 грн. - втрат від інфляції; -23971,39 грн. - пені; - за 2023 рік - 44671,87 грн.,з яких: - 25312,98 грн. - заборгованості з орендної плати за 2023 рік; - 4626,74 грн. - втрат від Інфляції; - 14732,15 грн. - пені. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що він є власником земельної ділянки загальною площею 11,2644 га ріллі богарної з кадастровим номером 4820980900:04:000:0008 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нечаянської ОТГ (колишньої Данилівської сільської ради Березанського району) Миколаївської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК №026502, виданим 12.02.2001 року Данилівською сільською радою. 05 липня 2007 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ім.КЛ.Петровського» було укладено договір оренди землі №040700700211, загальною площею 11,2644 га ріллі богарної з кадастровим номером 4820980900:04:000:0008 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нечаянської ОТГ (колишньої Данилівської сільської ради Березанського району) Миколаївської області, що підтверджується Додатковою угодою №000 від 01.09.2016 року до Договору оренди землі № 040700700176 від 05.07.2007 року. 01 жовтня 2017 року між ним та ТОВ «ім. К.Л.Петровського» і ТОВ «Південь Агроінвест» укладено додаткову угоду до договору оренди землі №040700700211 від 05.07.2007 року, за умовами якої зі згоди орендодавця первісний орендар ТОВ «ім. К.Л, Петровського» передало, а новий орендар ТOB «Південь Агро Інвест» прийняло на себе права та обов`язки сторони (орендаря) передбачені договором оренди землі. Також вказаною додатковою угодою сторони домовились викласти договір оренди землі в новій редакції. Пунктами 3.1.3.2 цієї угоди передбачено, що її укладено строком до 31 грудня 2024 року та є чинною до моменту закінчення збирання врожаю орендарем, та після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. Сторонами узгоджено, що у п.п.4.1. 4.2 угоди визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9,74% нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає 25312 грн. 98 коп. за рік оренди, та із цієї суми орендарем, як податковим агентом, утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Відповідно до п.4.4 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). Пунктом 4.5 угоди визначено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря га/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів або в іншій формі, погодженій сторонами. Згідно з п.4.6 угоди розмір орендної плати переглядається один раз на 7 років у разі; зміни умов господарювання, передбачених договором: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Відповідно до умов п.4.7 угоди, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п.9.1 додаткової угоди до договору оренди землі орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Пунктом 9.4 угоди, окрім іншого, встановлено, що орендар земельної ділянки зобов`язаний вчасно сплачувати всі належні за цим договором орендні платежі. Право оренди відповідача на підставі додаткової угоди до договору оренди землі зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджуться витягом з індексним номером 133063125 від 02.08.2018 року. Орендна плата за земельні ділянки ТОВ «Південь Агро Інвест» здійснювалася шляхом перерахування коштів на її банківський розрахунковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з тим, що відповідач став порушувати умови договору оренди землі і не сплачував орендну плату декілька років, це призвело до утворення заборгованості за 2022 рік в сумі 25312,98 грн. та за 2023 рік в сумі 253 12,98 грн. Заяви про сплату позивачу і орендної плати у натуральній формі, актів про передачу продукції та надання послуг в рахунок орендної плати не оформлялося, тому на підставі пункту 4.1 договору оренди землі розрахунок мав проводитися тільки у грошовій формі. 05 вересня 2024 року він письмово звернувся до відповідача з претензією щодо погашення заборгованої їй орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки. Зазначена претензія була отримана представником відповідача Анохіною О.Д. 25.09.2024 року. На даний час заборгованість за 2024 рік йому сплачена, але за 2022 та 2023 роки відповідач відмовився виплачувати орендну плату, що стало підставою для звернення до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по орендній платі. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав з індексним номером 419799584 від 26.03.2025 року Договір оренди землі від 05.07.2007 року припинено. Договір на новий строк не поновлено. За умовами договору орендодавець має право на отримання пені за затримку у виплаті орендної плати в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення (п.4.7 додаткової угоди). З урахуванням наданих доказів та в межах пред`явлених вимог за договором оренди землі №040700700176 пеня підлягає обрахуванню за наступний період: за 2022 рік: - період прострочення: 01.10.2022р. по 05.05.2025 р.; - сума заборгованості 25312,98 грн.; - пеня у % = 0,10; -кількість днів прострочення = 947; Розмір договірної пені складає: 25312,98/ 0,10/100 х 947=23971,39 грн. за 2023 рік: - період прострочення: 01.10.2023 р. по 05.05.2025 р; - сума заборгованості 25312,98 грн.; - пеня у % = 0.10 -кількість днів прострочення 582. Розмір договірної пені складає: 25312,98 х 0,10/100 х 582 = 14732,15 грн. Крім того, у відповідності до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За розрахунками позивача сукупний Індекс інфляції за заявлений у позові період з 01.10.2022 року по 05.05.2025 року становить 1,26638840, у зв`язку з чим, сума Інфляційного нарахування за вказаний період становить 6743,08 грн. (25312,98 х 1,26638840 - 25312,98). Сукупний індекс інфляції за період з 01.10.2023 року по 05.05.2025 року становить: 1,18278116, у зв`язку з чим, сума Інфляційного нарахування за вказаний період становить 4626,74 грн. (25312,98х 1,18278116 -25312,98). Посилаючись на наведені обставини, умови укладеного договору та законодавства України позивач просив задовольнити позов. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» передано за підсудністю до Березанського районного суду Миколаївської області (а.с.49). Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 04 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.54). У судове засідання позивач та її представник не з`явилися; представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог (а.с.103). Представник відповідача, повідомленого у встановленому порядку про дату, місце, і час судового засідання не з`явилась. У надісланих на адресу суду Додаткових поясненнях у справі від 03 грудня 2025 року та 09 березня 2025 року (а.с.82-83, 95-99) відповідач позов не визнав. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що дійсно між позивачем та ТОВ «Південь Агро Інвест» існували цивільні правовідносини з приводу використання Відповідачем земельної ділянки кадастровий номер 4820980900:04:000:0008, яка на праві приватної власності належить позивачу. Згідно п.4.1 Додаткової угоди від 01.10.2017 року до Договору оренди землі від 05.07.2007 року орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі за 9,74 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 25 312,98 грн. за рік оренди. Відповідно до п.170.1.1 ст.170 ПКУ податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Відповідно до п. 141.9.2. ст. 142 ПК України до суми сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок відносяться податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів фізичних осіб, які перебувають з платником податку у трудових або цивільно-правових відносинах (крім доходів, які сплачені за придбання товарів у фізичних осіб), з доходів за договорами оренди, суборенди, емфітевзису земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Відповідно до п. 4.2. Додаткової угоди від 01.10.2017 року до Договору оренди землі від 05.07.2007 року з суми, що вказана у п.4.1. Орендарем, як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Ставки податку на доходи фізичних осіб, що застосовуються до доходів, отриманих у 2022 - 2023 рр. - 18 відсотків від бази оподаткування - щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 ст. 167 Кодексу) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п. 167.1 ст. 167 Кодексу); Ставки військового збору, що застосовуються до доходів, отриманих у 2022 - 2023 рр.- 1,5 відсотка - з доходів платників, визначених п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), що включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2024 звітний (податковий) рік та остаточний розрахунок податкових зобов`язань щодо яких проводиться в поданій річній податковій декларації про майновий стан і доходи, у тому числі з іноземних доходів (п.1.16 п.161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу). Таким чином із суми орендної плати з урахуванням індексу інфляції Орендарем утримується податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, що разом становить - 19,5 %. На підставі вищевикладеного сума, що підлягає до виплати: за 2022 рік становить - 20 376,95 грн., за 2023 рік становить - 20 376,95 грн.. У позовній заяві Позивач, просить суд стягнути заборгованість за Договором оренди землі №040700700211 від 05.07.2007 року, визначену згідно Додаткової угоди від 01.10.207 року до Договору оренди землі від 05.07.2007 року за 2022, 2023 роки у сумі 100 699,32 грн. у тому числі: За 2022 рік: основний борг - 25 312,98 грн.; інфляційні втрати - 6 743,08 грн.; пеня - 23 971,39 грн. За 2023 рік: 25 312,98 грн.; інфляційні втрати - 4 626,74 грн.; пеня - 14 732,15 грн. Такий розрахунок суми основного боргу за кожний рік та відповідно нарахування на нього інфляційних втрат та пені є неправильним, а отже стягнення неправильно розрахованої суми є протиправним. Серед іншого, Позивач просить стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 15 000,00 грн. Однак, на думку Відповідача витрати на правову допомогу у даній справі в розмірі 15000,00 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки, по-перше: неможливо перевірити перелік виконаних робіт та зміст наданої адвокатом правової допомоги, по-друге, зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлена до стягнення сума 15 000,00 грн. не співмірна з характером та обсягом виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) навіть в частині підготовки самого тексту позовної заяви, не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт та і взагалі, як вказано вище, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Посилаючись на наведені обставини відповідач просив суд: - у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» відмовити у повному обсязі; - у випадку задоволення позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, витрат на професійну правничу допомогу, зменшити заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу - 15000, грн. до об`єктивного розміру з урахуванням його співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; - зменшити розмір пені (у випадку задоволення позовних вимог); - судове засідання призначене на 04.03.2026 р. у справі №945/1022/25 проводити без участі сторони Відповідача. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст.13 цього Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі"). Частинами 1-3 ст.762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. За змістом ст.ст.21, 22, 23 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. За правилами ч.3ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з положеннями ст.24 Закону України «Про оренду землі`орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч.1ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК). За змістом ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З матеріалів справи встановлено, і що визнає відповідач в поясненнях по суті справи, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 11,2644 га ріллі богарної з кадастровим номером 4820980900:04:000:0008 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нечаянської ОТГ (колишньої Данилівської сільської ради Березанського району) Миколаївської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК №026502, виданим 12.02.2001 року Данилівською сільською радою (а.с.11-12). 05 липня 2007 року між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ім.КЛ.Петровського» було укладено договір оренди землі №040700700211 загальною площею 11,2644 га ріллі богарної з кадастровим номером 4820980900:04:000:0008 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нечаянської ОТГ (колишньої Данилівської сільської ради Березанського району) Миколаївської області, що підтверджується Додатковою угодою №000 від 01.09.2016 року до Договору оренди землі № 040700700211 від 05.07.2007 року (а.с.13-18). 01 жовтня 2017 року між позивачем та ТОВ «ім. К.Л.Петровського» і ТОВ «Південь Агро Інвест» укладено додаткову угоду до договору оренди землі №040700700211 від 05.07.2007 року, за умовами якої зі згоди орендодавця первісний орендар ТОВ «ім. К.Л. Петровського» передало, а новий орендар ТOB «Південь Агро Інвест» прийняло на себе права та обов`язки сторони (орендаря) передбачені договором оренди землі (а.с.19-22). Також вказаною додатковою угодою сторони домовились викласти договір оренди землі в новій редакції. Пунктами 3.1.3.2 цієї угоди передбачено, що її укладено строком до 31 грудня 2024 року та є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем, га після закінчення строку дії договору орендар маг переважне право поновити його на новий строк. Сторонами узгоджено, що у п.п.4.1. 4.2 угоди визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9,74% нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає 25 312 грн. 98 коп. за рік оренди, та із цієї суми орендарем, як податковим агентом, утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Відповідно до п. 4.4 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом па 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). Пунктом 4.5 угоди визначено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря га/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДПІІЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів або в іншій формі, погодженій сторонами. Згідно з п.4.6 угоди розмір орендної плати переглядається один раз на 7 років у разі; зміни умов господарювання, передбачених договором: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Відповідно до у мов п.4.7 угоди, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п.9.1 додаткової угоди до договору оренди землі орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Пунктом 9.4 угоди, окрім іншого, встановлено, що орендар земельної ділянки зобов`язаний вчасно сплачувати всі належні за цим договором орендні платежі. Згідно з Витягом з індексним номером 133063125 від 02.08.2018 року право оренди відповідача на підставі додаткової угоди до договору оренди землі зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.23). Як встановлено судом, і що не заперечує відповідач у поясненнях по суті справи, відповідач ТОВ «Південь Агро Інвест» не здійснив з позивачем розрахунки по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2022 -2023 роки. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволенню позову. Разом з тим, приймаючи рішення по суті спору суд враховує наступне. Позивач вважає, що заборгованість відповідача за 2022 рік та за 2023 рік становить відповідно по 25312,98 грн. за кожен рік виходячи з умов договору. У зв`язку з цим, вказані суми заборгованості підлягають стягненню з відповідача на його користь, і мають бути збільшені на суми пені та інфляційних витрат відповідно до умов договору та закону. Відповідач, не заперечуючи несплату позивачу орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою вважає, що суми, які підлягають сплаті позивачеві за користування його земельною ділянкою за 2022 -2023 роки мають складати відповідно по 20376,95 грн. за кожен рік виходячи з умов договору, оскільки відповідно до п.4.2. Додаткової угоди від 01.10.2017 року до Договору оренди землі від 05.07.2007 року з суми, що вказана у п.4.1. Додаткової угоди Орендарем, як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Таким чином, враховуючи, що ставки податку на доходи фізичних осіб, що застосовуються до доходів, отриманих у 2022 - 2023 роках становили 18 відсотків від бази оподаткування, а ставки військового збору, що застосовуються до доходів, отриманих у 2022 - 2023 роках становила 1,5 відсотка - з доходів платників, що разом становить 19,5 %, суми, що підлягає до виплати за 2022 -2023 роки мають складати відповідно по 20376,95 грн. за кожен рік. У зв`язку з цим, розрахунки позивача щодо суми основного боргу за кожний рік та відповідні нарахування на нього інфляційних втрат та пені відповідач вважає неправильним, а стягнення зазначеної ним у позові суми, протиправним. Вирішуючи питання у якому розмірі слід задовольнити позовні вимоги позивача суд виходить з наступного. Судом установлено, що відповідно до умов договору підлягала нарахуванню орендна плата за 2022-2023 роки в узгодженому сторонами розмірі - 25312,98 грн. щорічно. Втім, вказана сума зазначена позивачем без врахування податків та зборів, що повинні сплачуватись відповідачем, як податковим агентом. Так, згідно п.164.2.5 ст.164 Податкового Кодексу України (ПК України) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п.170.1 ст.170 цього Кодексу. У відповідності до положень п.170.1.1 ст.170 ПК України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Вказані положення закону узгоджуються з умовами пунктом 4.2. укладеної сторонами Додаткової угоди від 01.10.2017 року до Договору оренди землі від 05.07.2007 року відповідно до якого податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Таким чином, визначаючи розмір орендної плати, яка підлягає виплаті позивачу із загальної суми орендної плати, вказаної у договорі оренди землі, виходячи з норм закону та умов договору, слід відрахувати вирахувані податки, загальний розмір яких складає 19,5% (18 % податку на доходи фізичних осіб + 1,5% військового збору). У зв`язку з цим, розмір орендної плати, яка підлягає сплаті позивачу за 2022 -2023 роки, з урахуванням передбаченого законом обов`язку орендаря сплатити податок на доходи фізичних осіб і військовий збір з орендної плати за землю, як податковим агентом, має складати відповідно по 20376,95 грн. за кожен рік (25312,98 грн. - 19,5 % = 20376,95 грн.) За такого, з огляду на умови договору та правову позицію Об`єднаної Палати КЦС в складі ВС, викладену у постанові від 25 березня 2024 року у справі №461/2729/22, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача орендна плата за 2022-2023 роки у загальному розмірі 40753,90 грн. (20376,95 грн. х 2). Доводи позивача про необхідність стягнення за рішенням суду орендної плати, у розмірі визначеному за умовами додаткової угоди без врахування здійснених відповідачем обов`язків, як податковим агентом, суперечать висновкам, зробленим Об`єднаною Палатою КЦС в складі ВС у постанові від 25 березня 2024 року при розгляді справи №461/2729/22, оскільки у цьому разі перерахування стягувачеві суми меншої, ніж зазначена у резолютивній частині судового рішення (виконавчому документі), не буде вважатися належним виконанням судового рішення. Сплата (перерахування) коштів у розмірі меншому, ніж зазначена у резолютивній частині судового рішення (виконавчому документі), свідчить про порушення принципу належного виконання в частині належного предмету виконання. Тобто, стягнення на користь позивача суми без врахування здійсненої виплати податків та зборів призведе до штучного збільшення обов`язків відповідача та безпідставного виконання судового рішення у розмірі, що перевищує розмір зобов`язання. У зв`язку з цим, розмір орендної плати, який зазначений позивачем у позовній заяві, яку він просить стягнути з відповідача на його користь, підлягає зменшенню, а також підлягають зменшенню суми нарахованої пені та інфляційних втрат. Таким чином, суми, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складають: -за 2022 рік - 45102,10 грн., з яких: - 20376,95 грн. - заборгованості з орендної плати за 2022 рік; - 19296,97 грн. пені (20376,95 грн./ 0,10/100 х 947 днів); - 5428,18 грн.- втрат від інфляції (20376,95 х 1,26638840- 20376,95). - за 2023 рік- 35960,85 грн, з яких: - 20376,95 грн. - заборгованості з орендної плати за 2023 рік; - 11859,38 грн. пені (20376,95 грн./ 0,10/100 х 582 днів); - 3724,52 грн. втрат від інфляції (20376,95 х 1,18278116 - 20376,95). Відповідно до викладеного позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При врахуванні доводів відповідача стосовно неспівмірності та завищеності витрат на правову допомогу, суд, з огляду на те що позивачем було заявлено позовні вимоги у більшому розмірі, ніж фактично задоволені судом, складності справи, що розглянута судом, суд вважає витрати в розмірі 5000,00 грн. такими, що є достатніми та відповідними складності цивільної справи та обсягу задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved