Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 01.07.2018 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановлення даного факту необхідно для отримання спадщини після смерті [PERSON] , зокрема вказаної квартири, що належала останньому на праві власності. На обгрунтування вимог [PERSON] покликалася на те, що проживала з [PERSON] , який не мав власної родини та інших родичів, однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах за місцем мешкання останнього у квартирі [ADDRESS] . За час спільного проживання обробляли дачну ділянку, зробили у квартирі косметичний ремонт, купили новий матрац, мали спільний бюджет, але за комунальні послуги сплачував особисто [PERSON] . На день смерті спадкодавця вона перебувала у с. Піски, Ніжинського району, Чернігівської області, де доглядала хвору сестру, а коли повернулася, то виявила у квартирі, від якої у неї були ключи, труп [PERSON] . Про смерть останнього повідомила до поліції. У подальшому здійснила поховання спадкодавця, понесши відповідні витрати. Додала, що договір-замовлення на організацію та проведення поховань померлого [PERSON] укладала саме вона, а гроші в сумі 5735 грн. для оплати цих послуг надала безпосередньо [PERSON] , яка і здійснила фактичну оплату, внаслідок чого у згаданому правочині замовником вказана остання. Щодо позовних вимог [PERSON] , то вважає їх безпідставними з огляду на таке. [PERSON] вже тривалий час співмешкає з [PERSON] , проживаючи у квартирі [ADDRESS] , тобто по сусідству з покійним [PERSON] , та ніяких сімейних відносин з останнім не підтримувала. 28.03.2024 року між [PERSON] та нею відбулась сварка за гараж належний [PERSON] , на який претендувала [PERSON] , внаслідок чого склалися неприязні відносини. А десь у серпні 2024 року [PERSON] замінила замок у квартирі [PERSON] , вчинивши перешкоди для користування спадковим житлом, та заволоділа документами [PERSON] , які знаходилися у квартирі, надавши їх копії суду. Підсумовуючи викладене просить задовольнити її позовні вимоги і відмовити у задоволенні вимог [PERSON] . Звернувшись із самостійними вимогами, [PERSON] просить встановити факт, що саме вона проживала із [PERSON] однією сім`єю з 14.11.2018 року по [INFO] в [ADDRESS] . Встановлення даного факту необхідно для отримання спадщини після смерті [PERSON] . Обґрунтовуючи вимоги вказала, що була знайома із [PERSON] з дитинства. У 2016 році, після смерті батьків, [PERSON] переїхав з м. Києва до м. Конотопа на постійне проживання та мешкав у квартирі [ADDRESS] . Вона проживає по сусідству у квартирі [ADDRESS] . У власному житлі [PERSON] зробив ремонт, переклеївши шпалери, замінив унітаз, ванну, почав монтувати автономне опалення, а вона допомогала в цьому. Відтак, вони зійшлися і з 14.11.2017 року почали проживати спільно однією сім`єю у квартирі [PERSON] , разом обробляли город на дачі належної останньому, де також тримали курей. У березні 2019 року придбали мотоцикл, який [PERSON] замовляв з Китаю, а потім спільно купили кондиціонер. 11.01.2024 року під час святкування її дня народження вони посварилися, внаслідок чого перейшла жити до власної квартири, але особистих речей з квартири [PERSON] не забирала, також у неї залишився і ключ від квартири [PERSON] . Після зазначеної сварки спілкувалися в основному по телефону, іноді [PERSON] заходив до неї у квартиру і брав картоплю та консервацію. Зауважила, що останній раз спілкувалася з [PERSON] десь 15, 17 лютого 2024 року, у цей день між ними були інтимні стосунки, але вони вже не проживали однією сім`єю. Додала, що повернувшись з відрядження у березні 2024 року, де перебувала два тижні, вирішила зайти до квартири [PERSON] , але замок не змогла відкрити. 28.03.2024 року, десь через два дня після спроби відкрити двері, вона викликала співробітників МНС, які взламали двері квартири та виявили труп [PERSON] . Потім хтось із сусідів викликав поліцію. Стверджує, що саме вона понесла витрати пов`язані з похованням [PERSON] з яким проживала тривалий час однією сім`єю, а тому має право на спадщину. Запевняє, що [PERSON] , яка проживає в одному з нею будинку, але в сусідньому під`їзді, ніколи не співмешкала з [PERSON] . З урахуванням викладеного просить задовольнити її позов і відмовити у задоволенні вимог [PERSON] . Представник відповідача Конотопської міської ради Коваль А.В. пропонує розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 31, 32, 97). Третя особа приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Горячева Н.В. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с. 35). Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідка [PERSON] , дослідивши представлені докази дійшов висновку про відмову у задоволенні як вимог [PERSON] , так і [PERSON] виходячи із такого. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 19). Згідно інформації управління адміністративних послуг Конотопської міської ради за життя [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 60). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема квартира [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві власності (а.с. 26, 27) і на яку претендують позивачі [PERSON] та [PERSON] , стверджуючи, що саме кожен з них проживав із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до відкриття спадщини. Приватними нотаріусами Горячевою Н.В. та Засоріним А.І. надане усне роз`яснення [PERSON] та [PERSON] , відповідно, що для отримання спадщини після смерті [PERSON] їм необхідно встановити в судовому порядку факт проживання однією сім`єю з [PERSON] не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 4, 60 об.). Також судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] [ADDRESS] , тобто в одному будинку зі спадкодавцем. Допитаний в якості свідка [PERSON] , сусід покійного [PERSON] , пояснив, що з останнім мав дружні стосунки, часто спільно вечеряли та випивали по 100 грамів, спілкувалися. Іноді бачив, як [PERSON] та [PERSON] заходили до квартири [PERSON] , але чи проживали вони спільно з останнім сказати не може, бо про це йому нічого не відомо, а [PERSON] про таке ніколи не говорив. Також він не чув від [PERSON] , що той купував якісь речі спільно з [PERSON] чи [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (Постанова Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі №304/1648/14-ц). Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, підлягає встановленню, як факт проживання [PERSON] чи [PERSON] однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років. Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати норми частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини,і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживаннязі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Подібні за змістом висновки виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.09.2023 року у справі № 582/18/21. За приписами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК). Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення. Аналіз наведених положень закону надає підстави для висновку, що заявник повинен довести належними доказами не лише факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а і факт ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Положеннями частини 2 статті 78 ЦПК унормовано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На переконання суду письмові докази представлені кожним із позивачів на підтвердження заявлених ними вимог жодним чином не доводять факт їх спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, оскільки не містять будь-яких відомостей про ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. При цьому слід зауважити, що лише понесення витрат на поховання, доступ до квартири покійного, отримання свідоцтв про смерть та поховання, наявність документів належних спадкодавцю (договорів купівлі-продажу [PERSON] мотоциклу, банківських вкладів, свідоцтв про право на спадщину тощо) жодним чином не доводять факт проживання кожного із позивачів однією сім`єю із спадкодавцем не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також на відсутність сімейних відносин з ініціаторами звернень, на переконання суду, свідчить і та обставина, що [PERSON] помер у власній квартирі [INFO] , а його труп був виявлений лише 28.03.2024 року (а.с.7-10), тобто майже через півтора місяця після смерті. Відмовляючи позивачам у задоволенні їх позовів, суд враховує правові позиції викладені у постановах ВС КЦС від 19.03.2020 року по справі № 337/1964/17 та від 21.03.2019 року по справі № 461/4689/15-ц.

Outcome: dismissed