Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

28.11.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами №3455007113-16919 від 23.10.2020 та №0660623666/1 від 20.11.2020 у розмірі 53337,90 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2020 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики №3455007113-16919 відповідно до якого, [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 2000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Отже, кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовам Кредитного договору, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим його заборгованість станом на 28.11.2025 становить 20096,00 грн. Крім того, 20.11.2020 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс та [PERSON] було укладено Договір позики №0660623666/1 відповідно до якого, [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 1940,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Отже, кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовам Кредитного договору, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим його заборгованість станом на 28.11.2025 становить 75951,00 грн. Зазначає, що 03.06.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 03-06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за кредитними договорами №3455007113-16919 від 23.10.2020 та №0660623666/1 від 20.11.2020, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за кредитними договорами №3455007113-16919 від 23.10.2020 та №0660623666/1 від 20.11.2020, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача, в тому числі з правом нарахування процентів відповідно до умов договору позики та договорів відступлення права вимоги. Ухвалою суду від 01.12.2025 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. З огляду на зазначені обставини, ухвалою суду від 24.03.2026 ухвалено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 23.10.2020 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики №3455007113-16919 відповідно до якого, [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 2000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. З матеріалів справи видно, що договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №3455007113-16919, що акцептована відповідачем 23.10.2020, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України). (а.с.10-18). Судом встановлено, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором №3455007113-16919 від 23.10.2020, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовам Кредитного договору, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим його заборгованість станом на 28.11.2025 становить 20096,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 18096,00 грн., що підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. Також, 20.11.2020 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс та [PERSON] було укладено Договір позики №0660623666/1 відповідно до якого, [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 1940,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. З матеріалів справи видно, що договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №0660623666/1, що акцептована відповідачем 23.10.2020, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України). (а.с.10-18). Судом встановлено, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором №0660623666/1 від 20.11.2020, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовам Кредитного договору, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим його заборгованість станом на 28.11.2025 становить 75951,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1940,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 52690,40 грн., заборгованість за процентами згідно кредитного договору - 21320,60 грн., що підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. 03.06.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 03-06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за кредитними договорами №3455007113-16919 від 23.10.2020 та №0660623666/1 від 20.11.2020, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за кредитними договорами №3455007113-16919 від 23.10.2020 та №0660623666/1 від 20.11.2020, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача, в тому числі з правом нарахування процентів відповідно до умов договору позики та договорів відступлення права вимоги. ТОВ «Коллект Центр» звертаючись до суду з даним позовом вказує, що відповідач має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує та наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення до суду за захистом своїх прав. Загальний розмір заборгованості відповідача становить 96047,00грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 53337,90 грн. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ході розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» з метою отримання кредитних коштів, за результатами його звернення, 23.10.2020 та 20.11.2020 було укладено договори про надання кредиту, що підтверджується матеріалами справи. Після укладення яких у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, в банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору. Судом встановлено, що [PERSON] одержав кошти згідно укладених договорів №3455007113-16919 від 23.10.2020 та №0660623666/1 від 20.11.2020, натомість покладених на нього зобов`язань не виконав у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість яку позивач підставно просить стягнути. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що він належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то він є таким що зобов`язання за вказаним договором не виконав. А враховуючи той факт, що на підставі договорів факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «Коллект Центр», то суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов ТОВ «Коллект Центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Судом встановлено, що представництво інтересів позивача ТОВ «Коллект центр» у суді здійснювалось адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі Договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024. Згідно заявки на надання юридичної допомоги від 01.10.2025 ТОВ «Коллект центр» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] . Згідно витягу з Акту про надання юридичної допомоги від 31.10.2025, вбачається, що адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надавалися види юридичних послуг позивачу. В позовній заяві представник позивача ТОВ «Коллект центр» просив суд стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу суд виходив з наступних норм та мотивів. Згідно ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Відтак, вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема договором про надання правової допомоги та витягом з Акту про надання юридичної допомоги. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, що включає в себе надання усної консультації з вивченням документів для подання та складення позовної заяви, яка подана до суду через систему "Електронний Суд", в сумі 16 000 грн. є завищеним, враховуючи категорію, складність справи. А відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 8 000 грн. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved