Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26.01.2023 між відповідачем та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 102386100, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в обсязі та у строк, визначений кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору. За договором відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т, укладеним 30.05.2023 між ТОВ "Мілоан" та позивачем, до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 102386100 від 26.01.2023. Сума заборгованості відповідача станом на дату подання позивачем позовної заяви становить 20950,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 15000,00 грн, заборгованість за комісією - 950,00 грн. З огляду на викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 20950,00 грн та понесені судові витрати у виді судового збору у розмірі 2 422,40 грн, витрат на правничу допомогу 8000,00 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.10.2025 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач була повідомлена про розгляд справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8, ст. 128 ЦПК України. Представником відповідача поданий відзив на позов, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутні докази, що кредитний договір був підписаний відповідачем. Є недоведеним факт, що сторони погодили сплату відсотків за понадстрокове нарахування відсотків. Відсутні первинні документи, які підтверджують заборгованість за кредитом та отримання відповідачем кредиту. Строк кредитування становить 15 днів, протягом якого позивач мав право нараховувати відсотки. Умови кредитного договору щодо комісії є несправедливими. Не надані докази щодо відступлення права вимоги. Представником позивача подано додаткові пояснення відповідно до яких просить задовольнити позов повністю. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види кредитування. З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2023 [PERSON] заповнила на сайті позивача Заяву на отримання кредиту №102386100, надавши позивачу про себе свої ідентифікаційні дані. Після заповнення заяви та автоматичної перевірки 26.01.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» (Кредитодавець) був укладений у електронній формі кредитний договір №102386100 згідно з п.1.1 якого Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти (кредит), а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Пунктом 1.2 Договору визначено, що розмір кредиту становить 5000,00 грн. Згідно з п.1.3 Договору кредит надається строком на 105 днів з 26.01.2023 по 11.05.2023. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 10.02.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 11.05.2023 (останнього дня строку кредитування) (п.1.4). Згідно з п.1.5. загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2450.00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 7450,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 20950,00 грн. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку та денну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань та можуть не оновлюватись у випадку продовження позичальником строку кредитування, якщо інше не встановлено законодавством. Комісія за надання кредиту: 950.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1500.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3). Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (п.1.6). Пункт 6 Договору встановлює порядок укладення Договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника. Згідно указаного пункту Договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та / або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Додаток №1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 20950,00 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту, 15000,00 грн - проценти за користування кредитом, 950,00 грн -комісія. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ "Мілоан" клієнт [PERSON] , з якою укладено договір № 102386100 від 26.01.2023, ідентифікований ТОВ "Мілоан". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: F83695; час його відправки: 26.01.2023 о 07:26, номер телефону: [NUMBER] . Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням 52265761 від 26.01.2023, згідно з яким [PERSON] отримала від ТОВ "Мілоан" кошти згідно договору 102386100 у розмірі 5000,00 грн. Вказане також підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 31.01.2026. Згідно з п.3.2.6 Кредитного договору кредитодавець має право відступати право вимоги за Кредитом фінансовій компанії або іншій компанії відповідно до чинного законодавства України. Згідно з п.7.1 Кредитного договору Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі. До позовної заяви додано Відомість ТОВ "Мілоан" про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором. 30.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» (Кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Новий кредитор) укладений Договір відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т, за яким Кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права вимоги) до Боржників за Кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками. Згідно з п.6.2.3 Права Вимоги переходять до Нового Кредитора з моменту здійснення фінансування, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог №98-МЛ/Т від 30.05.2023 у вказаному Реєстрі за №1474 значиться [PERSON] , номер кредитного договору 102386100, дата підписання договору 26.01.2023, сума виданого кредиту 5000,00 грн, залишок заборгованості по тілу кредиту 5000,00 грн, залишок заборгованості по відсотках - 15000,00 грн, залишок комісії -950,00 грн; загальна сума заборгованості 20950,00 грн. Згідно з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 30.05.2023 до Договору відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т від 30.05.2023 Кредитор передав, а Новий Кредитор прийняв Реєстр Боржників у кількості 2226 на загальну суму заборгованості 29 304 941,65 грн. Відповідно до копії досудової вимоги від 12.09.2025 року позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 20950,00 грн. Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Отже, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2023 між ТОВ «Мілоан» і відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № 102386100. Указаний кредитний договір був укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.ст.207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомилася і погодилася з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, які чітко виписані у договорі. Тобто, суд виходить з того, що відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах. Усупереч умовам укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за надання кредиту відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, виникла заборгованість. Указані обставини відповідач не спростувала належними та допустимими доказами. Отже, заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Пунктом 1.5.1 погоджено комісію у розмірі 950,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками у розмірі 15000,00 грн, розмір яких погоджено умовами кредитного договору. У зв`язку з вище викладеним суд критично оцінює поданий відзив. Отже, позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами, комісією вчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ "ФК"КРЕДИТ-КАПІТАЛ" за кредитним договором № 102386100 від 26.01.2023 на загальну суму 20950,00 грн, яка складається із 5000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 15000,00 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, 950,00 грн - заборгованості за комісією. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, Позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 20950,00 грн, які судом задоволені повністю. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. Крім того, відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат, понесених на правничу допомогу позивач надав суду Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений із позивачем. Згідно з п. 1.1 цього Договору Клієнт замовляє, приймає та оплачує, а Виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва Клієнта у всіх судах загальної юрисдикції. Пунктом 2.3 Договору встановлено, що вартість наданих послуг за 1 справу складає 8000,00 грн. Також позивачем надано Акт № 1483 від 05.09.2025 суду детальний опис наданих адвокатом послуг. Інтереси позивача у справі представляв адвокат Усенко Михайло Ігорович на підставі ордера ВС № 1381377, виданого АО "Апологет". Оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 8 000,00 грн є обґрунтованою та відповідає умовам укладеного Договору про надання правової (правничої) допомоги. Отже, зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Outcome: approved