Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Директор ТОВ "Юніт Капітал" Марія Хлопкова у січні 2026 року звернулася у суд з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 29 квітня 2025 року між ТОВ "ФК Кредіплюс" та [PERSON] укладено кредитний договір № 181300 на суму 18824 грн. На виконання умов кредитного договору ТОВ "ФК Кредіплюс" 29 квітня 2025 року ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № 4441-11ХХ-ХХХХ-5269 відповідача, що в свою чергу свідчить про те, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором. 16 квітня 2025 року ТОВ "ФК Кредіплюс" та ТОВ "Юніт Капітал" уклали договір факторингу № 16042025 за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором становить 20429 грн 43 коп., яка складається з: 18824 грн заборгованість за тілом кредиту, 4 грн 43 коп. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 401 грн заборгованість за комісією, 1200 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19229 грн 43 коп., яка складається з: 18824 грн заборгованість за тілом кредиту, 4 грн 43 коп. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 401 грн заборгованість за комісією, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 26.01.2026 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, витребувано інформацію з АТ "Універсал Банк" стосовно рахунків відповідача. До суду 02.03.2026 року надійшла витребувана інформація з АТ "Універсал Банк" за вих. № БТ / Е-6409 від 02.03.2026. У судове засідання представник позивача не з`явилася. У позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Ухвалою суду від 12.03.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Суд установив, що 29 квітня 2025 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 181300 (далі Кредитний договір), який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом відтворення одноразового ідентифікатора е1еа1439. За умовами Кредитного договору ТОВ "ФК "Кредіплюс" надає [PERSON] на строк визначений п. 2.6 Кредитного договору грошові кошти у сумі визначеній п. 2.2.1 Кредитного договору, а [PERSON] зобов`язується повернути ТОВ "ФК "Кредіплюс" кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту, та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно з п. 2.6 Кредитного договору, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені цим договором. Згідно з п. 2.2.1 сума кредиту становить 18824 грн, надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 15992.72 грн для погашення заборгованості за договором про споживчий кредит №174743 від 12.03.2025 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 7.68 грн на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 2823.60 грн шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору комісія за надання кредиту складає 2823,60 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 15% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10% річних, загальний строк кредитування за цим договором складає 275 днів з 29.04.2025 по 29.01.2026 (п. 2.3, п. 2.6 Кредитного договору). Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн, стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200 грн. ТОВ "ФК "Кредіплюс" на виконання умов Кредитного договору № 181300 від 29 квітня 2025 року перерахувало відповідачці грошові кошти у розмірі 15992,72 грн для погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 174743 від 12.03.2025 року , укладеним з кредитодавцем, 7,68 грн на рахунок [PERSON] на її платіжну картку № [NUMBER] , 2823,6 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією , нарахованою згідно до п. 2.5 індивідуальної частини, що підтверджується довідкою ТОВ "ФК "Кредіплюс" № 3944/0312 від 03.11.2025 ( а. с. 22-23) та наданим на виконання ухвали суду інформацією АТ "Універсал Банк" № вих. № БТ / Е-6409 від 02.03.2026. Таким чином, сторони погодили усі істотні умови кредитування та відповідачка отримала кошти у сумі 18824 грн . Згідно з карткою обліку виконання договору 181300 у відповідачки перед ТОВ "ФК "Кредіплюс" виникла заборгованість за Кредитним договором у сумі 20429.43 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 18824 грн, заборгованість за відсотками 4,43 грн, заборгованість за комісією 401 грн, заборгованість за пенею 1200 грн. 16 квітня 2025 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс", як клієнтом, і ТОВ "Юніт Капітал", як фактором, укладено договір факторингу № 16042025, згідно з умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 5 від 05.08.2025 ТОВ "ФК "Кредіплюс" відступило ТОВ "Юніт Капітал" право вимоги до боржника [PERSON] за Кредитним договором в сумі 20429.43 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 18824 грн, заборгованість за відсотками 4,43 грн, заборгованість за комісією 401 грн, заборгованість за пенею 1200 грн. Згідно з випискою з особового рахунку за Кредитним договором після переходу до позивача прав вимог за Кредитним договором до відповідачки, останньою не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості. Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт укладення Кредитного договору між [PERSON] та ТОВ "ФК "Кредіплюс", отримання відповідачкою грошових коштів за умовами Кредитного договору, правові підстави для нарахування відсотків за користуваня кредитом, комісії за надання кредитом та комісії за обслуговування кредиту, наявність заборгованості за ним, що жодним чином не спростовано відповідачкою, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки у користь позивача заборгованості за Кредитним договором у сумі 19229 грн 43 коп., з яких: 18824 грн тіло кредиту, 4 грн 43 коп. відсотки за користування кредитом, 401 грн комісія за обслуговування кредиту. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. Щодо вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн суд зазначає таке. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, укладений між ТОВ "Юніт Капітал" та адвокатським бюро "Соломко та партнери" та додаткову угоду до нього №25771367637 від 11.09.2025; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю КС № 7073/10 від 19.10.2018; акт прийому-передачі наданих послуг № 10/09/25-02 від 10.09.2025, згідно з яким АБ "Соломко та партнери" надало правову допомогу ТОВ "Юніт Капітал" щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за Кредитним договором на загальну суму 7000 грн. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved