Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У лютому 2026 року [PERSON] через свого представника звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] , у якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 27.08.2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 535. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що починаючи з березня 2022 року сімейно-шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони спільно не проживають. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 27 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визнано обов`язковою явку позивача для надання особистих пояснень. Ухвалою суду від 24 березня 2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача про надання строку для примирення та зупинення провадження у справі відмовлено. У судове засідання 24 березня 2026 року позивач [PERSON] та її представник Гулієв І.М.О. з`явилися. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що сторони тривалий час не підтримують стосунки, примирення категорично неможливе, просив позов задовольнити, судовий збір залишити за позивачем, а після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Позивач повністю підтримала доводи свого представника. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 23.03.2026 року представник відповідача подавала до суду заяву про надання строку для примирення, відзиву на позовну заяву до суду відповідачем подано не було. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 535. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 193 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 193. Згідно з доводами сторони позивача, які не спростовані відповідачем, сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені з березня 2022 року, збереження сім`ї неможливе. Наміри позивача розірвати шлюб є стійкими. Крім того, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року у справі № 757/22657/24-ц встановлено факт народження [INFO] дитини у відповідача від іншої жінки в період перебування сторін у шлюбі. Згідно із частиною 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст. 105 СК України шлюб може бути розірвано за рішенням суду за позовом одного з подружжя. Частиною 1 ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з частиною 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що шлюб це сімейний союз, при цьому добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб є договором, який укладається за згодою сторін і не може бути примусовим. Відсутність згоди хоча б одного з подружжя на подальше спільне життя є беззаперечною підставою для припинення шлюбу. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, тривалий час не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе. Враховуючи, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а примушування до збереження шлюбу суперечить закону та порушує право особи на свободу та особисту недоторканність, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, враховує позицію сторони позивача та залишає судові витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved