Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (далі - позивач), діючи через свого представника Пархомчука С.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 138423 від 23 липня 2020 року в розмірі 5 200 грн 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 липня 2020 року між ТОВ «Займер» та відповідачем було укладено кредитний договір № 138423 про надання фінансового кредиту, за яким останній було надано кредит у розмірі 1 000 грн 00 коп. Однак взяті на себе зобов`язання згідно договору відповідач не виконала. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, за яким ТОВ «Займер» на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» відступлено право вимоги до відповідача. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором станом на 24 листопада 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 5 200 грн 00 коп., з яких: 1 000 грн 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 200 грн 00 коп. прострочена заборгованість за процентами, які позивач просить стягнути на його користь. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. У позовній заяві представник позивача Пархомчук С.В. просив провести розгляд справи без участі представника позивача, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 23 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Займер» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 138423 (надалі Договір). Відповідно до п. 1.1 Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.2-1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 21 серпня 2020 року. Строк дії договору 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту з розрахунку 2 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.6 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, розміщена на сайті Товариства www.cly.com.ua. Відповідно до п. 2.3 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Згідно п. 3.1.4 Договору товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним Договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони кредитодавцю за цим Договором. Відповідно до п. 3.4.2 Договору клієнт зобов`язувався своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому Договором. Відповідно до Додатку 1 до Договору про надання фінансового кредиту №138423 від 23 липня 2020 року сторонами узгоджено Графік розрахунків та орієнтована сукупна вартість кредиту. Для підписання кредитного договору відповідачем використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «KL7169», що підтверджується Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Займер». ТОВ «Займер» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 1 000 грн 00 коп. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 640/12 від 17 грудня 2025 року, відповідно до якої ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 23.07.2020 о 16:35:08 на суму 1 000,00 гривень на номер платіжної картки № [NUMBER] . Опис: видача кредиту №138423. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» був укладений Договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «Займер» за плату, а ТОВ «Займер» відступає ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №138423 від 23 липня 2020 року в розмірі 5 200 грн 00 коп., з яких: сума заборгованості за тілом 1 000 грн 00 коп.; сума заборгованості за відсотками 4 200 грн 00 коп. Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором №138423, складеної позивачем, за період з 23 липня 2020 року по 24 листопада 2025 року, сума заборгованості [PERSON] становить 5 200 грн 00 коп., з яких: прострочене тіло 1 000 грн 00 коп.; прострочені відсотки 4 200 грн 00 коп. 25 листопада 2025 року позивачем направлено відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 23 липня 2020 року між ТОВ «Займер» та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 138423. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. ТОВ «Займер» виконало взяті на себе зобов`язання та надало відповідачу кредит у розмірі 1 000 грн 00 коп., натомість остання не виконувала взяті на себе зобов`язання у результаті чого виникла заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 138423 від 23 липня 2020 року у розмірі 5 200 грн 00 коп., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 1 000 грн 00 коп.; прострочена заборгованість за відсотками 4 200 грн 00 коп. ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» уклавши 28 жовтня 2021 року з ТОВ «Займер» Договір факторингу № 01-28/10/2021 набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору про надання фінансового кредиту № 138423 від 23 липня 2020 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в розмірі 5 200 грн 00 коп., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 1 000 грн 00 коп.; прострочена заборгованість за відсотками 4 200 грн 00 коп. Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 662 грн 40 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 10 500 грн 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року та Додаткову угоду №2 до даного Договору. Відповідно п. 3.3 Договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат. Відтак, витрати за надання правничої допомоги не підтверджені належними доказами, а саме представником позивача додано лише Договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, Додаткову угоду №2 до даного Договору, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, однак детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та доказів на підтвердження понесених витрат або витрат, які позивач очікує понести надано не було. Оскільки понесення позивачем зазначених витрат чи необхідність у їх понесені не підтверджено належними доказами вони до стягнення з відповідача на користь позивача не підлягають.

Outcome: approved