Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії в розмірі 74225,39 грн., посилаючись на те, що відповідач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно довідки з акта огляду МСЕК від 06.08.2024 серія 12 ААД №072817 відповідачу призначено пенсію по інвалідності, що підтверджується рішенням №155250030483 від 02.09.2024. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.09.2025 №0400-011101-9/169251 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області передано Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науководослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 12.05.2025 №ЦО-9595/12, на підставі якого [PERSON] скасовано інвалідність з 06.08.2024. Таким чином, по пенсійній справі №155250030483, [PERSON] , виникла переплата пенсії за період з 06.08.2024 по 31.08.2025 у сумі 74 225, 39 грн. Посилаючись на положення частини 1 статті 1212 ЦК України та те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється повертати вищезазначену переплату, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31.12.2025 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. 16.01.2026 [PERSON] направив на адресу суду заяву про залишення позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області без розгляду, оскільки він не отримав позов з додатками. При цьому судом на адресу відповідача: м. Одеса, вул. 17-а Лінія, 6-ї ст. Люстдорфської дороги, буд. 36 направлялось засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 31.12.2025, а також лист в якому було роз`яснення про права [PERSON] відповідно до ст.43 ч.1 ЦПК України. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.09.2024 №155250030483 на підставі виписки з Акта огляду МСЕК від 06.08.2024 серія 12 ААД №072817 відповідачу було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до інформації з Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 12.05.2025 №ЦО-9595/12, [PERSON] скасовано інвалідність з 06.08.2024. За твердженням позивача, у зв`язку із скасуванням інвалідності по пенсійні справі №155250030483, [PERSON] виникла переплата пенсії за період з 06.08.2024 по 31.08.2025 у розмірі 74225,39 грн. Порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. Відповідно до статті 50 Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до пункту 1 статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України обов`язок довести наявність рахункової помилки або недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних або підроблених документів, які стали підставою для переплати пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, позивачем надано не було. Відповідач отримав пенсію по інвалідності на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, прийнятого відповідно до процедури та норм чинного законодавства, на підставі документів медико-соціальної експертизи. Тобто, позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 74225,39 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05.02.2018 у справі № 556/1231/17). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1ст. 95 ЦПК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Матеріалами справи встановлено, що нарахування пенсії проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки, та за відсутності недобросовісності з боку набувача, у зв`язку із чим до даних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені кошти поверненню не підлягають. Отже, без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача, та наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії. При таких обставинах суд вважає вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed