Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

04.09.2025 до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла позовна зава Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 05.03.2019 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно умов кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 03.09.2025 утворилася заборгованість за даним кредитним Договором у розмірі 131894,84 грн., яка складається з: 100977,03 грн. заборгованість за кредитом; 30917,81 грн. заборгованість за відсотками. На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.03.2019 у розмірі 131894,84 грн. та суму сплаченого судового збору. 12.09.2025 судом відкрито загальне позовне провадження по справі, підготовче засідання призначено на 17.10.2025. 18.12.2025 судом закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду на 22.01.2026. У подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, з поважних причин. Сторони у судове засідання 23.03.2026 повторно не з`явилися, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Ураховуючи, що усі учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] звернувся до АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 05.03.2019 відповідачем підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку. Тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; строк кредитування 240 місяців; мета отримання кредиту на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, тип процентної ставки фіксована. Указана інформація підтверджується також Паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 7, 8). На ім`я відповідача [PERSON] . Банком був відкритий рахунок № [NUMBER] та видано картку: № [NUMBER] зі строком дії до липня місяця 2027 року (а.с. 21). Відповідно до довідки за лімітами, за період часу з 05.03.2019 по 14.10.2024 кредитний ліміт по кредитному договору б/н від 05.03.2019 було збільшено до 101000 грн. (а.с. 22). На підтвердження факту отримання та користування кредитними коштами [PERSON] позивачем надано суду виписку по картковому рахунку за період з 05.03.2019 по 03.09.2025 (а.с. 9-17, 18-20). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.03.2019, заборгованість [PERSON] станом на 03.09.2025 складає 131894,84 грн., з яких: 100977,03 грн. заборгованість за кредитом; 30917,81 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 18-20). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, суд розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 131894,84 грн., з яких: 100977,03 грн. заборгованість за кредитом; 30917,81 грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується матеріалами справи та відповідає умовам укладеного кредитного договору. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, розрахунків позивача не оспорював. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. При звернені до суду АТ «АКЦЕНТ-БАНК» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується відповідною платіжним дорученням ( а.с. 1). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved