Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд позбавити останню батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на його користь судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що під час шлюбу, який заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19.12.2022 року по справі №496/4057/22 було розірвано, у нього з відповідачем народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2019 року і до цього часу дитина проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Мати з дитиною не бачиться, ніякої матеріальної допомоги на утримання та лікування сина не надавала, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, взагалі не спілкується з дитиною, тому звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 11.07.2025 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання, зобов`язано Службу у справах дітей Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно її дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвало суду від 12.08.2025 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Службу у справах дітей Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області, на належну третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області. Ухвалою суду від 17.11.2025 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - [INFO] по справі №496/3135/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 16.12.2025 року підготовче провадження у справі закрито. Позивач та його представник адвокат Загарнюк Д.А. в судове засідання не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим причинам, відзив суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації та публікації оголошення про виклик до суду на офіційному вебпорталі Судової влади України. Виклик до суду через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України відповідача [PERSON] був розміщений 18.09.2025 року, 18.11.2025 року, 17.12.2025 року, відповідно приписів ч.11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому він вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Представники третіх осіб до суду не прибули, 14.11.2025 року до суду подано Висновок органу опіки та піклування Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також 17.11.2025 року надіслали на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст. 150, 151, 153-156 СК України. За частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків стосовно дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «як найкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду Верховного Суду від 02 листопада 2022 року в справі № 679/1606/19 (провадження № 61-1816св22). Верховним Судом у спорах щодо позбавлення батьківських прав неодноразово зауважено, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 15.06.2011 року перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19.12.2022 року по справі №496/4057/22 - розірвано. У шлюбі [INFO] в м. Одеса Одеської області народився [PERSON] . Батьками дитини вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . На теперішній час дитина [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на його утриманні. Відповідач [PERSON] не відвідує сина з 2019 року по теперішній час, що підтверджується актом від 06.05.2025 року, складений за участі депутата Великодальницької сільської ради Лук`яненко А.Л., свідків [PERSON] , [PERSON] , та засвідченого секретарем Великодальницької сільської ради Штефан С.В. Згідно відповіді Великодальницького ліцею №1 Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області від 05.05.2025 р. №282 [PERSON] , [INFO] , навчається у 8-В класі Великодальницького ліцею №1 Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області. З відповіді класного керівника Великодальницького ліцею №1 Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області [PERSON] вбачається, що [PERSON] є учнем 8-В класу Великодальницького ліцею №1. В школу [PERSON] приходить самостійно. В разі повітряної тривоги, при підвищеній небезпеці, дитину забирає батько [PERSON] або [PERSON] (бабуся хлопчика). Батьківські збори систематично відвідує батько - [PERSON] .Відповідач [PERSON] , за увесь час навчання з 5 по 8 класи, жодного разу не була присутня на батьківських зборах, участі у вихованні сина не приймала, турботи про свою дитину та інтересу до внутрішнього світу не проявляла,успішністю у навчанні дитини не цікавилась, не сплачувала жодних офіційних платежів, не забезпечила належних умов для здобуття сином повної загальної середньої освіти, жодного разу не відвідала святкові заходи за участю дитини, що проводились у Великодальницькому ліцеї №1 та у класі.Окрім того, класний керівник [PERSON] жодного разу не бачила відповідача. З характеристики учня 8-В класу Великодальницького ліцею №1 Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області - [PERSON] , [INFO] вбачається, що саме батько та бабуся дитини цікавляться її навчанням та поведінкою, систематично відвідують класні та загальношкільні батьківські збори, постійно підтримують зв`язок з класним керівником у телефонному режимі.Бабуся та батько виховують [PERSON] в любові, піклуються про здоров`я дитини.У сім`ї створено сприятливі умови для виховання [PERSON] , здобуття ним освіти, розвитку його творчих здібностей, формування високих духовних і моральних якостей. З акту обстеження умов проживання від 16.05.2025 року за №25 вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , в належних житлово-побутових умовах та забезпечений всім необхідним, як для проживання, так й для навчання і розвитку, згідно віку. Дитина виховується батьком та бабусею, мати з сім`єю не проживає з 2019 року. Згідно акту бесіди №25/1 від 16.05.2025 р. з [PERSON] дитина проживає з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] . Відповідач [PERSON] не проживає з родиною з 2019 року, не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини; у вихованні дитини не приймає участі, станом здоров`я, навчання не цікавиться, а також не відвідує його та не спілкується. Дитина не відчуває материнської турботи. З відповіді КНП Усатівської сільської ради «Усатівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Одеської області від 06.05.2025 р. №159 випливає, що саме позивач уклав декларацію з лікарем [PERSON] в інтересах дитини [PERSON] . На огляд до лікаря [PERSON] разом з дитиною приходять батько [PERSON] та бабуся [PERSON] , вони безпосередньо займаються лікуванням дитини у разі необхідності. На прийом до сімейного лікаря мати [PERSON] із дитиною [PERSON] не зверталася. Згідно з висновком органу опіки та піклування - Великодальницька сільська рада Одеського району Одеської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , по відношенню до [PERSON] , [INFO] , так як це буде відповідати інтересам дитини. Таким чином, встановлено, що починаючи з 2019 року та дотепер відповідач [PERSON] жодної участі у житті та вихованні дитини не приймає, не провідує її та не телефонує, не піклується про неї, не цікавиться фізичним та ментальним здоров`ям дитини, її успіхами у навчанні, морально не підтримує, ніяку матеріальну допомогу не надає, із днями народження ніколи дитину не вітала, подарунки на свята не дарувала, тобто фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивачем було в повній мірі доведено факт ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків, а саме: не виховує дитину, матеріально не утримує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти та не цікавиться його успішністю у навчанні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тому такий крайній захід впливу на відповідача, як позбавлення батьківських прав, є доцільним та необхідним для захисту інтересів дитини. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved