Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

25.02.2026 ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС", через систему "Електронний суд", звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №312963169 від 27.01.2022 у розмірі 17386,16 грн.та судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Манівео швидка допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №312963169 на суму 6100,00 гривень. Кредитний договір укладено в електронній формі, порядок його укладення регулюється положеннями Закону України «Про електронну комерцію», який визначає особливості оформлення таких правочинів. Позивач зазначає, що відповідач, діючи свідомо та добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявив намір отримати кредитні кошти та здійснив реєстрацію на офіційному веб-сайті кредитодавця ТОВ «Манівео швидка допомога» - www.moneyveo.ua. Після цього ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит Первісного кредитора, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.monevveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Під час реєстрації, відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті кредитодавця, відповідач пройшов процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення кредитного договору. ТОВ «Манівео швидка допомога» здійснив ідентифікацію таверифікацію позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів, а також за допомогою системи BankID НБУ, що було передбачено та погоджено умовами кредитного договору. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8РЕ26. Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав Відповідачу грошові кошти у сумі 6100,00 гривень шляхом перерахування через банк-провайдер. Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума тіла кредиту становить 13800,00 гривень. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу № 28/1118-01 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон плюс» на виконання Договору факторингу №28/1118-01 підписали Реєстр прав вимоги №175 від 05.05.2022, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу №23/0224-01. ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на виконання Договору факторингу №23/0224-01підписали Реєстр прав вимоги №1 від 23.02.2024 до Договору факторингу№23/0224-01, за яким від ТОВ «Таліонплюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 15.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 15/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 15.07.2025 за Договором факторингу №51/07/25-Е від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17386,16 гривень. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач, як новий кредитор, до якого перейшло право вимоги до відповідача за вказаними вище кредитними договорами, змушений звернутись до суду з даним позовом. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 17386,16 грн., яка складається з: 13800,00грн. - заборгованість по тілу кредиту; 3586,16 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 26.02.2026 суддею отримано відповідь №2388465 з Єдиного державного демографічного реєстру, /а.с.35/. Ухвалою від 26.02.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 24.03.2026. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. У клопотанні про витребування доказів відмовлено,/а.с.36/. Дана ухвала надсилалась сторонам у справі. Поштова кореспонденція, направлена відповідачу за встановленим місце реєстрації, повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»,/а.с.38/. Поряд з цим, 23.03.2026 від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій останній вказує, що заборгованість за тілом кредиту визнає у повній мірі, факт отримання кредитних коштів не заперечує. Однак, не погоджується із стягненням нарахованих відсотків за користування кредитом, оскільки він є військовослужбовцем ЗСУ, що підтверджується копією військового квитка та довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 18.03.2025, які долучені відповідачем до матеріалів справи, а тому вважає, що він звільнений від сплати нарахованих відсотків. Крім цього, не погоджується із розміром судових витрат, пов`язаних із правовою допомогою адвоката, вважає їх явно завищеними та неспівмірними із розглядом справи,/а.с.39-41/. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що порядок і умови надання договору кредиту, дії, що передують його укладенню, визначені у Правилах надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка допомога» від 13.05.2021,/а.с.24-30/. 27.01.2022 ТОВ «Манівео швидка допомога» та [PERSON] в електронному вигляді, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, укладено Договір про споживчий кредит продукту «Смарт» №312963169, який знаходиться в електронних матеріалах справи. Згідно з паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №312963169від 03.04.2021, який знаходиться в електронних матеріалах справи, встановлені основні умови кредитування, а саме: тип кредиту: кредитна лінія, сума (ліміт кредиту): 100 - 22 000 грн, строк кредитування: 1-65 днів (з можливістю продовження строку), мета кредиту на споживчі цілі. За кредитним договором №312963169 кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 13800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п.1.2. Договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Як передбачено п.1.3. Договору, кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 6100 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернено до 26.02.2022, а п.1.4. Договору, позичальник в будь-який час протягом дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Пунктом 1.7. Договору визначено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - дисконтний період), а саме до 26.02.2022 у випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Згідно п.1.8. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Пунктами 1.9., 1.9.1., 1.9.2. визначено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 299,30 процентів річних, що становить 0,82 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним;за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 383,25 процентів річних, що становить 1,05 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. Підписуючи Договір, відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені у законодавстві України (у тому числі інформацію, надання якої передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). На виконання своїх зобов`язань 27.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти за першим траншем у сумі 6100,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] хх-хххх-6490, яка зазначена в заявці на отримання грошових коштів в кредит від 27.01.2022, що у свою чергує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»,/а.с.9/. Крім цього, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 19.02.2022 надало відповідачу грошові кошти за другим траншем у сумі 7700,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] хх-хххх-6490, яка зазначена в заявці на отримання грошових коштів в кредит від 27.01.2022,/.а.с.9(зворот)/. Отже, підтверджено факт виконання зобов`язань первісним кредитором за кредитним договором №312963169 від 27.01.2022. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписавши кредитний договір, відповідач [PERSON] відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на визначені кредитним договором умови та взяв на себе відповідні зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом із електронних матеріалів справи, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року, однак в подальшому до Договору факторингу № 28/1118-01 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. У пункті 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передбачено, що відповідно до умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з Витягу з Реєстру боржників №175від 05.05.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01, який знаходиться в електронних матеріалах справи, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №312963169 у розмірі 15796,40 грн. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу №23/0224-01,який знаходиться в електронних матеріалах справи. ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на виконання Договору факторингу №23/0224-01 підписали Реєстр прав вимоги №1 від 23.02.2024 до Договору факторингу №23/0224-01, за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 17386,16 грн. 15.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №51/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 17386,16 грн. Вказаний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, згідно із вказаними нормами щодо заміни кредитора, за своєю правовою природою договір відступлення права вимоги є договором про заміну кредитора у певному зобов`язанні, яка здійснюється без згоди боржника. В такому договорі сторони мають право самостійно визначити обсяг прав, які переходять до нового кредитора і цей обсяг не вичерпується лише існуючим боргом та при цьому чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог. Представлені суду копії договору факторингу належним чином підписані уповноваженими представниками сторін договорів, скріплені їх печатками та умови договорів передбачають право відступлення права вимоги, яке виникне у майбутньому, відтак підтверджують перехід права вимоги до [PERSON] ТОВ «ФК «ЕЙС». Відтак, оскільки умови кредитного договору №312963169 від 27.01.2022, укладеного між ТОВ «Манівео швидка допомога» та [PERSON] , останнім не виконано, право грошової вимоги за ним на підставі Договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025 перейшло до позивача. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка допомога» проведеного з 21.07.2022 по 05.05.2022, який знаходиться в електронних матеріалах справи, заборгованість відповідача становила 15796,40 грн., з яких 13800,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1996,40 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон плюс» проведеного з 05.05.2022 по 23.02.2024, який знаходиться в електронних матеріалах справи, заборгованість відповідача становила 17386,16 грн., з яких 13800,00грн. заборгованість за тілом кредиту, 3586,16 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Як вбачається з виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором №145403314, який знаходиться в електронних матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26.12.2025 становить 17386,16 грн., з яких 13800,00грн. заборгованість за тілом кредиту, 3586,16 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Отже, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» не нараховувались проценти за користування кредитними коштами. Враховуючи те, що за умовами вищезазначеного кредитного договору відповідач отримав кошти та користувався ним, що ним не заперечується, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суду не надав, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом відповідач визнав, відтак, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» 13800,00 грн. отриманих кредитних коштів на підставі договору №312963169від 27.01.2022. Щодо стягнення з відповідача нарахованих відсотків суд зазначає наступне. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. У частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Окрім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц. Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] 09.07.2020 призваний на військову службу і направлений у військову частину, проходить військову службу по даний час. Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 18.03.2025, [PERSON] дійсно у період з 22.11.2022 по 22.02.2023, з 20.03.2024 по 26.06.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Покровськ Донецької області. Таким чином, судом встановлено, що мобілізований відповідач [PERSON] , призваний на військову службу 09.07.2020, відноситься до категорії осіб, які мають пільги, встановлені частиною 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». З огляду на викладене, cуд приходить до висновку, що відповідач користується пільгами, передбаченими ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», оскільки відповідач надав достатні докази на підтвердження тих обставин, що він має право на звільнення від сплати відсотків за користування кредитом, оскільки в період нарахування відсотків за користування кредитом він перебував на військовій службі по мобілізації у Збройних Силах України і є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому має право на звільнення від нарахування відсотків за користування кредитом. Суд враховує, що відповідач надав докази того, що на момент укладення кредитного договору та перерахування йому коштів 27.01.2022, а також протягом строку користування ними, він був військовослужбовцем. Зважаючи на наведене у задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача в користь позивача заборгованості за відсотками у розмірі 3586,16 гривень слід відмовити. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з електронних матеріалів справи, між ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» та АБ «Соломко та Партнери» укладено договір про надання правової допомоги №20/08/25-01. Згідно Додаткової угоди №25771096962 від 20.08.2025 до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 між АБ «Соломко та Партнери» та ТОВ «ФК «Ейс», АБ «Соломко та Партнери» зобов`язалось надати правничу допомогу по цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вартість правничої допомоги, згідно Акту прийому-передачі наданих послуг, становить 7000,00 грн. Крім цього, Актом прийому-передачі наданих послуг визначено детальний обсяг робіт адвоката та суму кожної наданої послуги. Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У зв`язку із дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги АБ «Соломко та Партнери» у справі щодо стягнення заборгованості із відповідача суд констатує, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо наданої правничої допомоги, її обсягу та вартості. Разом з тим, беручи до уваги доводи відповідача щодо співмірності витрат на правничу допомогу, складності справи, повне визнання позову частині стягнення тіла кредиту, та враховуючи, що позов задоволено частково, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1500,00 гривень судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», [PERSON] звільняється від сплати судового збору як учасник бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії УБД серії [NUMBER] , яка знаходиться у матеріалах справи. За таких обставин, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволено частково, відтак позивачу судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2113,23 грн., виходячи з розрахунку 13800,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2662,40 грн. (ставка судового збору) : 17386,16 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 2113,23 грн., необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved