Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] 25.12.2023 року був укладений кредитний договір № 483119-КС-001, за яким кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 5000 грн. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснював повні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, частково сплативши заборгованість в сумі 3008,20 грн. Оскільки відповідач істотно порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов`язання, то за кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 12669,86 грн., з яких 4303,96 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8365,90 грн. заборгованість за процентами, яку позивач просить стягнути на свою користь. В тексті позову позивач заявив про розгляд справи за відсутності його представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення, що вказує на відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; довідку про стан заборгованості; копію паспорту споживчого кредиту від 25.12.2023 року; копію договору про надання кредиту № 483119-КС-001 від 25.12.2023 року; копію пропозиції укласти договір № 483119-КС-001 від 25.12.2023 року; копію акцепту пропозиції укласти договір № 483119-КС-001 від 25.12.2023 року; копію візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення договору про надання кредиту № 483119-КС-001 від 25.12.2023 року; копію анкети клієнта від 27.11.2025 року; копію підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу коштів; копію Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика»), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 25.12.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 483119-КС-001, за яким кредитодавець надав відповідачу кредит у сумі 5000 грн. з умовою його повернення та сплати комісії за надання кредиту в сумі 750 грн., фіксованих процентів в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом, які нараховувались відповідно до п. 3.2 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня. Строк кредитування був визначений сторонами на 24 тижні до 10.06.2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту передбачалась в розмірі 9000 грн. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснював повні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком позивача становить 12 669,86 грн., з яких 4303,96 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8365,90 грн. заборгованість за процентами. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За такого укладення договору в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора прирівнюється до укладення договору в письмовій формі. При цьому позивач надав відповідні докази укладення кредитором з відповідачем такого договору в електронній формі (кредитний договір з додатками, паспорт споживчого кредиту, лист щодо підтвердження перерахування кредитних коштів). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідач частково сплачував заборгованість за кредитним договором. Заборгованість відповідача за кредитним договором згідно з розрахунками позивача становить 12 669,86 грн., з яких 4303,96 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8365,90 грн. заборгованість за процентами. Така заборгованість розрахована позивачем в межах визначеного в договорі строку кредитування (до 10.06.2024 року). За такого, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту по вказаному вище договору в сумі 4303,96 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами за вказаним вище договором, то суд доходить таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Разом з тим Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, (далі - Закон України №3498-IX) ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнена частиною 4, у якій зазначена формула розрахунку денної процентної ставки за споживчим кредитом, та частиною 5, у якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Також у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Разом з тим у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 зазначено, що згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. В даній справі кредитний договір був укладений 25.12.2023 року, тобто після набрання чинності Законом України №3498-ІХ, а тому умови договору мали бути визначені з урахуванням норм п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та розмір денної процентної ставки повинен відповідати описаним вище положенням вказаного закону. Отже проценти за кредитним договором № 483119-КС-001 від 25.12.2023 року з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» і п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» не повинні перевищувати 2,5% в день з 25.12.2023 року по 21.04.2024 року включно та 1,5 % в день з 22.04.2024 року по 10.06.2024 року включно. Між тим, з розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви вбачається, що протягом всього строку кредитування з 25.12.2024 року до 10.06.2024 року застосована процентна ставка 2 % в день, що передбачено 2.4 вказаного кредитного договору, проте застосування такої процентної ставки у період з 22.04.2024 по 10.06.2024 року суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Отже, з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування», п. 3.2 договору щодо нарахування процентів на залишок заборгованості по кредиту, який на 22.04.2024 року становив 4303,96 грн., сума нарахованих процентів у період з 22.04.2024 по 10.06.2024 року підлягає перерахунку та становить 3227,97 грн. (4303,96 грн. х 1,5% х 50 днів). За такого, загальна сума нарахованих процентів за договором становить 7289,87 грн. та розраховується наступним чином: з 25.12.2023 року по 21.04.2024 включно 4061,9 грн. (відповідно до розрахунку заборгованості), з 22.04.2024 по 10.06.2024 року - 3227,97 грн. За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 483119-КС-001 від 25.12.2023 року в сумі 11 593,83 грн., з яких 4303,96 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7289,87 грн. заборгованість по процентам. Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволені судом на 92%, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2228,61 грн. (2422,40 грн. х 92 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial