Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 22.12.2025 надійшла позовна заява представника Ткаченко Ю.О. в інтересах ТОВ «Деал Фінанс Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову представник позивача ТОВ «Деал Фінанс Груп» зазначає про те, що 17.07.2025 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 71611927. Відповідач отримав кредит в розмірі 19 500,00 грн. строком на 30 днів, з 17.07.2025 по 15.08.2025 із процентною ставкою 0,5 % які нараховуються, щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми наданого кредиту( у грошовому виразі 2 925,00 грн). Вказаний договір підписано позичальником електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора А8974. Позивач виконав умови кредитного договору № 71611927 від 17.07.2025 та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 19 500,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Враховуючи здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 10 452,00 грн., загальна заборгованість [PERSON] за договором кредиту складає 24 364,08 грн, з яких 9 048,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 925,00 грн сума заборгованості за процентами, 2 925,00 грн сума заборгованості за комісією, 0 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою та 9 466,08 грн сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. 16 вересня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали Договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №71611927 від 17.07.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог № 19/11/25-02 від 19.11.2025 за Договором факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 заборгованість [PERSON] складає 24 364,08 грн, з яких 9 048,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 925,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2 925,00 грн - сума заборгованості за комісією, 0 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою та 9 466,08 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 24 364,08 грн заборгованості, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, та витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 4 500,00 грн. Представник позивача ТОВ «Деал Фінанс Груп» у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд (формування та зберігання) судової справи вирішено провести в змішаній (паперовій та електронній формі) за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, із врахуванням позиції представника позивача, який не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку провести заочний розгляд справи Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 17.07.2025 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 71611927. Сума кредиту становить 19 500,00 грн, строк кредитування 30 днів, процентна ставка 0,5 % (фіксована). Комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми наданого кредиту ( у грошовому виразі 2 925,00 грн). Дата надання кредиту 17.07.2025. Дата повернення кредиту 15.08.2025. Денна процентна ставка 1,00 % в день. Проценти за понадстрокове користування кредитом 4,00 % в день. Пеня 4,00 % в день. (п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 п. 2.2 Договору). Вказаний договір підписано позичальником електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора А8974. Первісний кредитор на виконання умов кредитного договору № 71611927 від 17.07.2025, виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 19 500,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] . Вказане підтверджується листом № 19/11/25-20293 від 19.11.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Довідкою № КД-000005613 від 24.11.2025 ТОВ «Європейська платіжна система» про успішне перерахування коштів за кредитним договором № 71611927 від 17.07.2025. Із розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 71611927 від 17.07.2025, складеного ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів», вбачається, що заборгованість [PERSON] складає 24 364,08 грн, з яких 9 048,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 925,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2 925,00 грн - сума заборгованості за комісією, 0 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою та 9 466,08 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. 16 вересня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали Договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71611927 від 17.07.2025. У відповідності до Реєстру прав вимог № 19/11/25-02 від 19.11.2025 за Договором факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 заборгованість [PERSON] складає 24 364,08 грн, з яких 9 048,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 925,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2 925,00 грн - сума заборгованості за комісією, 0 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою та 9 466,08 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Деал Фінанс Груп» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦП України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 17.07.2025 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 71611927. [PERSON] 17.07.2025 у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку погоджено із позивачем та підписано одноразовим ідентифікатором договір про надання коштів у кредит № 71611927. За вказаним договором позичальник отримав кредитні кошти у сумі 19 500,00 грн, що підтверджується листом № 19/11/25-20293 від 19.11.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Довідкою № КД-000005613 від 24.11.2025 ТОВ «Европейська платіжна система». У подальшому право вимоги за вказаним договором було передано позивачу ТОВ «Деал Фінанс Груп». Із розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 71611927 від 17.07.2025, складеного ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів», вбачається, що заборгованість [PERSON] складає 24 364,08 грн, з яких 9 048,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 925,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2 925,00 грн - сума заборгованості за комісією, 0 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою, 9 466,08 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Суд звертає увагу, що вказаний розрахунок заборгованості за кредитним Договором, складений ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та наданий позивачем, відповідає вимогам до первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Деал Фінанс Груп». Однак суд не погоджується з нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом первісним кредитором, та зазначає таке. Згідно із розрахунком заборгованості складеним первісним кредитором та наданим позивачем за кредитним договором № 71611927 від 17.07.2025 відповідачу нараховані відсотки за понадстрокове користування кредитом за період з 16.08.2025 по 09.09.2025. (25 днів) за процентною ставкою 4 % в день. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IXвід 22.11.2023 року. Пунктом 5. ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Це узгоджуються із абзацом 2 частини 1статті 39 Закону України «Про правотворчу діяльність»(нормативно-правовими актами, що застосовувалися до набрання чинності прийнятим (виданим) нормативно-правовим актом, встановлювався інший порядок регулювання відповідних суспільних відносин). Договір № 1466860 був укладений 17 липня 2025 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому період передбачений пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір. На підставі наведеного, умови кредитного договору у цій справі, щодо нарахування відсотків за понадстрокове користування кредитом за процентною ставкою у розмірі 4 % в день у продовж 25 днів з 16.08.2025, не відповідають вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому за цей період слід застосовувати процентну ставку у розмірі 1% в день. У матеріалах справи відсутні докази щодо погашення відповідачем відсотків за понадстрокове користуання кредитом. Відповідно, за період з 16.08.2025 по 09.09.2025 розмір заборгованості за відсотками по даному кредитному договору становить 2 366,52 грн (19 500 грн х 1% х 1 день та 9 048,00 х 1% х 24 дні). Залишок не сплачених відсотків за понадстрокове користування кредитом, який підлягає стягненню із відовідача за вказаним Договором кредиту становить 2 366,52 грн. В решті частині позову щодо стягнення відсотків за понадстрокове користування кредитом, слід відмовити. Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору від 17.07.2025 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із [PERSON] на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову у повному обсязі. Із врахуванням указаних обставин справи, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а також сталу судову практику із розгляду однотипних правовідносин, вважає, що поданий ТОВ «Деал Фінанс Груп» до [PERSON] позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 71611927 від 17.07.2025 у сумі 17 264,52 грн, з яких 9 048,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 925,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2 925,00 грн - сума заборгованості за комісією, 2 366,52 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Розподіл судових витрат у справі. Разом із позовною заявою позивачем ТОВ «Деал Фінанс Груп» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, понесених у справі, що складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн та судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1,2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат . До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20). Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати. На підтвердження понесених витрат представником позивача надано Договір № 22-08/25/ДІЛ про надання правової допомоги від 22.08.2025 між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та адвокатом Ткаченко Ю.В; витяг з Акту № 2-ДІЛ від 01.12.2025 про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, суд доходить висновку, що клопотання позивача про стягнення на його користь із відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення, та з відповідача на його користь слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3 000, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Деал Фінанс Груп» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 579937747.1 від 18.12.2025. Оскільки позов ТОВ «Деал Фінанс Груп» до [PERSON] задоволено частково, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у повному розмірі, а саме 1 716,52 грн із розрахунку 17 264,52*2422,40/24 364,08.

Outcome: partial