Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що сторони перебували у шлюбі. В шлюбі народилися діти: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] . В зв`язку з тим, що подружнє життя у нас не склалось, рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11.11.2019 у справі №571/1918/18 шлюб між сторонами було розірвано. 13 грудня 2018 року Рокитнівський районний суд Рівненської області у справі №571/1952/18 видав судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину починаючи з 10.12.2018 до досягнення дітьми повноліття. В зв`язку з досягненням сином [PERSON] повноліття, стягнення аліментів на його користь припинено. Таким чином, на даний час аліменти з відповідача стягуються лише на доньку [PERSON] з 02 вересня 2024 року навчається в Рокитнівському професійному ліцеї на денній формі навчання. Навчання в закладі він закінчує 30.06.2027. В зв`язку з тим, що син навчається на денній формі навчання, він не має можливості влаштуватися на роботу до закінчення навчального закладу і потребує матеріальної допомоги. Зокрема, в період навчання сина розмір необхідних на його утримання коштів становить близько 10000,00 грн. та складається з витрат на придбання продуктів харчування, канцтоварів, гігієнічних товарів, ліків, одягу, взуття, послуг мобільного зв`язку, "кишенькові", і ін. Відповідач добровільно не бажає надавати допомогу в утриманні сина, в зв`язку з чим позивач самостійно несе витрати по утриманню сина [PERSON] . У зв`язку з викладеним просить суд задоволити позовну заяву та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини яка продовжує навчання у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісяця. Ухвалою судді від 26 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.8) Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2019 року у справі № 571/1918/18 розірвано шлюб між сторонами. (а.с.6) [PERSON] навчається у в Рокитнівському професійному ліцеї з 02.09.2024. Термін навчання з 02.09.2024 по 30.06.2027, що підтверджується довідкою від 08.12.2025, № 366. (а.с.10) Відповідно до частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З аналізу наведених норми вбачається, що обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання настає за наступних умов: дитина досягла повноліття, але їй ще не виповнилось 23 років; дитина навчається і саме у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги; платник аліментів має можливість надавати матеріальну допомогу; право позивача на звернення до суду з відповідним позовом обумовлене проживанням разом із ним дитини, яка продовжує навчання. Згідно з частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові Верховного Суду від 6 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 5 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки судом встановлено, що повнолітній [PERSON] навчається на денній формі, що підтверджується належними доказами, він позбавлений можливості працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно, а отже потребує матеріальної допомоги батьків. Ураховуючи викладене вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки на час навчання, 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з дати подачі позову підлягає задоволенню. Доказів неможливості надання матеріальної допомоги позивачу стороною відповідача суду надано не було. Відповідно частини 1 пункту 1 статті 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. У відповідності статті 141 ЦПК України судові витрати у виді судового збору у розмірі 1331,20 грн від якого був звільнений позивач при подачі позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved