Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що 22.04.2017 між нею та відповідачем Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 77. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у зв`язку з відсутністю спільних інтересів, різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, внаслідок чого між сторонами склалися напружені стосунки, а шлюб набув формального характеру. Подружні відносини фактично припинені, сім`я повністю розпалася: сторони не ведуть спільного господарства та не проживають разом з липня 2025 року. Подальше примусове спільне життя позивачки з відповідачем як подружжя та формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дитини і порушує принцип добровільності шлюбу, передбачений Сімейним кодексом України. У зв`язку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб та не надавати строк для примирення. Також позивачка зазначає, що майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, за взаємною згодою сторін поділу не підлягає. Ухвалою судді від 19.02.2026 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк відзив на позовну заяву не подав. Разом з тим, 19.03.2026 засобами електронного зв`язку від представника відповідача адвоката Харченка Д. М. надійшла заява про визнання позову, в якій зазначено, що відповідач [PERSON] визнає заявлені до нього позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки учасники справи не висловили заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд, з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони 22 квітня 2017 року зареєстрували шлюб у Новокаховському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з державною реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання або надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивачка просила після розірвання шлюбу залишити за нею набуте у шлюбі прізвище, суд вважає за необхідне зазначити про це у резолютивній частині рішення. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу слід залишити за позивачкою прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на те, що позивачка [PERSON] просила судові витрати залишити за нею, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений нею судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved