Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04 березня 2026 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про поділ майна подружжя про поділ майна подружжя, задоволено повністю, щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно судом було відмовлено у його задоволенні. 09 березня 2026 року представник позивача [PERSON] , - адвокат Кобилинський А.О., звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Заяву обґрунтовує тим, що рішенням від 04 березня 2026 Луцького міськрайонного суду Волинської області задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Загальна сума витрат на адвокатські послуги, позивачем [PERSON] , складає 30000,00 грн, відповідно до договору про надання правової допомоги від 05.06.2025, а також про стягнення на користь позивача з відповідача понесених витрат на оцінку майна в сумі 2000,00 грн.. Таким чином, представник позивача Кобилинський А.О., просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. та понесені витрати на оцінку майна в сумі 2000,00 грн. 10 березня 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду та призначено судове засідання без виклику сторін по справі. 16 березня 2026 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] , адвоката Деркач Д.В., надійшли заперечення, у яких просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення додаткових витрат з відповідача на користь позивача, а саме витрат на правничу допомогу та понесених витрат на оцінку майна, з огляду на необгрунтованість такої заяви. 17 березня 2026 на адресу суду від представника позивача [PERSON] , адвоката Кобилинського А.О., надійшла заява про розгляд заяви щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат понесених у справі без участі сторони позивача, повністю підтримує вищезазначену заяву та просить задовільнити в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 , 4 даної норми визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2026 задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про поділ майна подружжя про поділ майна подружжя, задоволено повністю, щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно судом було відмовлено у його задоволенні. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Статтею 141 ЦПК передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Надання професійної правничої допомоги, адвокатом Кобилинським А.О.., позивачу [PERSON] , підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №5 від 06.03.2026, Договором №101 про надання правової допомоги від 05.06.2025 року, актом наданих послуг по Договору про надання правничої допомоги від 06.03.2026. Загальна вартість за послуги з надання правової допомоги становить 30000, 00 грн, яка складається з наступних послуг: надання консультацій, вивчення матеріалів, подання позову та представництво в судовій справі. Згідно квитанції від 22.05.2025 оцінювача [PERSON] , яка міститься в матеріалах справи, за три звіти щодо майна [PERSON] сплачено 3000,00 грн.. З врахуванням зменшення позовних вимог за оцінку квартири та автомобіля просить стягнути суму в розмірі 2000,00 грн.. У заяві про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокат Деркач Д.В. просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо визначення додаткових витрат, а саме витрат на правничу допомогу та понесених витрат на оцінку майна, з огляду на необгрунтованість такої заяви. Просить суд врахувати, що стороною позивача не було подано детального опису витрат на правову допомогу, а також що акт прийому передачі договору №101 від 06.03.2026 не містить прив`язки до погодинної вартості виконаної адвокатом роботи, що не дозволяє належним чином перевірити обгрунтованість заявлених витрат. Таким чином, сума, зазначена у заява є необгрунтованою щодо реального обсягу наданих послуг, а тому просить суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, заперечення сторони відповідача, а також враховуючи, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, у зв`язку з чим наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 16000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, представником позивача також заявлено вимогу про відшкодування витрат понесених на проведення оцінки майна у розмірі 2000,00 грн., які підтверджені належними доказами та пов`язані з розглядом справи, у зв`язку з цим суд вважає такі витрати обгрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved