Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Заявник звернувся до Сновського районного суду Чернігівської області з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживала у [ADDRESS] до 2011 року. У 2011 році заявник забрав свою матір до себе у село В.Щимель, оскільки в силу свого віку вона потребувала сторонньої допомоги, часто хворіла, сама себе не могла обслуговувати, а заявник є єдиним сином. Тобто, на день смерті спадкодавця заявник, будучи зареєстрованим за іншою адресою ніж, постійно проживав з матір`ю за адресою [ADDRESS] , отже вважає, що згідно з п.3 ст. 1268 ЦК України він прийняв спадщину. Вказує, що факт спільного проживання його зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується довідкою Великощимельського старостинського округу Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області №293 від 12.12.2025. Також вказує що зазначений факт можуть підтвердити свідки виклик яких має вирішуватися після відкриття провадження у справі. У зв`язку з відмовою нотаріуса видати заявнику свідоцтво про право на спадщину по причині того, що він пропустив шестимісячний строк для подачі, хоча фактично проживав разом зі спадкодавцем на день її смерті, але був зареєстрований за іншою адресою ніж спадкодавець, він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із [PERSON] , з метою оформлення права на спадкове майно. Заявник у судове засідання не з`явився, разом з позовом просив розгляд справи провести без його участі. Представник заявника у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без участі, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, просили винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на статтю 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , яке видане Сновською міською радою Корюківського району Чернігівської області 25 листопада 2024 року. [PERSON] є матір`ю заявника [PERSON] . Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та заявником [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого матір`ю [PERSON] є [PERSON] , батько не зазначено. Відповідно довідки №03-03/04 від 21.01.2026, виданою Сахнівським старостинським округом Березнянської селищної ради Чернігівського району, Чернігівської області, в тому, що дійсно [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , станом на 23.11.2024 року виписана у зв`язку зі смертю. За адресою реєстрації не проживала. До 2011 року фактично проживала у [ADDRESS] . В 2011 році вибула до Щорського району. Причиною чого був вік [PERSON] , вона потребувала сторонньої допомоги, часто хворіла, сама себе не могла обслуговувати. Заявник зареєстрований та постійно проживає в будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади від 17.12.2025 за №2025/018858636. Відповідно довідки №293 від 17.12.2025 року, виданої Великощимельським старостинським округом Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області [PERSON] , [INFO] , про те, що [PERSON] , [INFO] була не зареєстрована, але фактично проживала з 2011 року за адресою [ADDRESS] . За даною адресою станом на 23.11.2024 року були зареєстровані: [PERSON] (заявник), [INFO] , зареєстрований з 10.05.1988 року; [PERSON] (дружина заявника), [INFO] , зареєстрована з 04.01.1988 р [INFO] ; [PERSON] (син заявника), [INFO] , зареєстрований з 23.03.2005 року, знятий з реєстрації 28.06.2025 року у зв`язку зі смертю. Внаслідок отриманої травми на початку січня 2025 року сином заявника, тривалого лікування, подальшої смерті сина, заявник вимушено пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріуса, оскільки весь час був поруч з сином, доглядав за ним, їздив до лікарні. Факт пропуску строку підтверджується виписками із медичної карти хворого [PERSON] , копією свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . У листопаді 2025 року заявник звернувся до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини, але нотаріусом було усно відмовлено. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру від 30.12.2025 року. Як передбаченост. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до вимогст.1268ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином,ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Статтею 315 ЦПК Українивизначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1ст.1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини [INFO] , , приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання вищезазначених осіб, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved