Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Представник позивача адвокат Швайковський А.А., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за яким просить суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] вартість донарахованого необлікованого об`єму природного газу на користь АТ «Запоріжгаз» у сумі 47 508,32 гривень (перерахувати на рахунок № [NUMBER] в Філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 313957, ЄДРПОУ 03345716); - суму сплачених судових витрат віднести на відповідача (перерахувати на рахунок № [NUMBER] в АБ «Кліринговий Дім», м. Київ, МФО 300647, ЄДРПОУ 03345716). В обґрунтування позову зазначає, що 04 жовтня 2021 року представниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» був оглянутий газовий лічильник, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за результатами чого представником АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: розділ XI гл. 2 п. 1.3 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); розділ XI гл. 2 п. 3.1 пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрати (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно; не закріплений обліковий механізм. За результатами вказаної перевірки працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було складено акт про порушення № ZP 001002 від 04.10.2021 року. Акт у порядку визначеному Кодексом ГРМ підписано працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та відповідачем без зауважень. 04.10.2021 року лічильник демонтовано для проведення його експертизи та знято охоронну пломбу для проведення її експертизи, про що складено протокол №001349 демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи та протокол №000336 демонтажу та направлення охоронної пломби для проведення експертизи, які підписано представниками Оператора ГРМ та відповідачем. 07 жовтня 2021 року проведено експертизу охоронної пломби, про що складено Акт №1094 експертизи охоронної пломби, за результатами якої, виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: при огляді цілісності охоронної пломби «Карат» №С33136433 виявлено, що серцевина пломби з якірними фіксаторами зафіксована в корпусі пломби відрізняється за своїм серійним номером від номеру нанесеного на корпусі пломби, а саме на серцевині пломби зазначений №С608**667 (повний номер визначити неможливо в зв`язку з замутненим корпусу пломби), на копусі пломби нанесений серійний номер №С33136433. Розбіжності в серійних номерах серцевини та корпусу пломби не застосовується при випуску пломби з виробництва. За фактом втручання Відповідача в роботу ЗВТ, комісією АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №ZP 001002 від 04.10.2021 року частково, а саме в частині втручання в роботу ЗВТ, що відображено у протоколі №2762 від 29.10.2021 року. АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на адресу Відповідача рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт-розрахунок не облікованого об`єму природного газу і його вартості та рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, з пропозицією погашення вартості не облікованого об`єму природного газу у сумі 47 508,32 грн. протягом 10 днів з дати отримання цього повідомлення, який був отриманий Відповідачем 18.11.2021 року. У підсумку дії Позивача за вказаних обставин цілковито ґрунтуються та відповідають приписам законодавства. Споживач станом на момент подання позову не сплатив вартість необлікованого (донарахованого) обєму природного газу за вищевказаних обставин на суму 47 508,32 грн. (сорок сім тисяч п`ятсот вісім гривень) грн. 32 коп. за окремим рахунком АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на оплату вартості необлікованого (донарахованого) обєму природного газу. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою від 21.06.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»» до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого природного газу. Призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відзив на позов у встановлений законом строк не надходив. Письмові пояснення, подані адвокатом відповідача Чернявською М.О., містять прохання відмовити в задоволенні позову та обґрунтування позиції відповідача стосовно заявлених вимог. Ухвалою суду від 18.11.2022 позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого природного газу залишити без розгляду у зв`язку із повторною неявкою в судове засідання представника позивача належним чином повідомленого про час, дату та місце розгляду справи. Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.02.2023, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2022 скасовано, матеріали справи повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою суду від 03.09.2025 клопотання представника відповідача задоволено та призначено у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»» до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого природного газу проведення судової трасологічної експертизи, провести яку доручено судовим експертам Київського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України(04119,вул.Джонса Ґарета,5,м.Київ,тел. (044)2262160,e-mail: kyiv_ndekc@mvs.gov.ua). На вирішення експертів поставлено наступні запитання: - чи порушувалась цілісність пломб лічильника газу Gallus 2000 (Actaris) G-4, заводський номер U02089839 після опломбування? - чи відповідає охоронна пломба «Карат» № С33136433 лічильника газу Gallus 2000 (Actaris), G-4, заводський номер U02089839 вимогам ДСТУ? - чи наявні сліди стороннього впливу на деталях лічильного механізму лічильника газу Gallus 2000 (Actaris), G-4, заводський номер U02089839, якщо так то які саме та чи вплинули вони на коректну роботу ЗВТ та його механізмів? - чи відповідає лічильник газу газу Gallus 2000 (Actaris), G-4, заводський номер U02089839 метрологічним характеристикам, які допущені до використання на ринку природного газу? Якщо не відповідає, то у зв`язку з чим це пов`язано, з тривалим невикористанням (експлуатацією) або несанкціонованим втручанням. Експертам під час досліджень надано дозвіл на застосування руйнуючих методів дослідження з дотриманням меж збереження об`єктів дослідження. Витребувано у позивача - Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»(69035,м.Запоріжжя, вул. Заводська 7) лічильник газу Gallus 2000 (Actaris),G-4,заводський номерU02089839,упакований в пакет, який опломбовано пломбою №R32954549,який для експертного дослідження направити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (04119,вул.Джонса Ґарета,5,м.Київ,тел. (044)2262160,e-mail: kyiv_ndekc@mvs.gov.ua). Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача. На адресу суду надійшло повідомлення від експерта Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення судової експертизи. (а.с.) Ухвалою суду від 09.01.2026 витребувано у позивача для надання суду лічильник газу Gallus 2000 (Actaris), G-4, заводський номер U02089839, упакований в пакет, який опломбовано пломбою №R32954549 та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання 19.03.2026 представник позивача не з`явився, надав заяву до суду, в якій просить розглянути справу без його участі з підстав, що викладені в позові та просив позов задовольнити. Щодо ненадання лічильнику газу для проведення експертизи зазначив, що за його інформацією лічильник знаходиться в м. Оріхів Запорізької області, де ведуться активні бойові дії. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмові пояснення, у яких заперечила проти позову з підстав, викладених у цих поясненнях. Також зазначила, що позивач не надав належних доказів на підтвердження неможливості надання лічильника для проведення судової експертизи. Просила розглянути справу за її відсутності та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріли справи та долучені до їх обґрунтування письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1,2ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2ст.16 ЦК України, відповідно до п.8 якої, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1ст.714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Функціонування ринку природного газу в Україні урегульовано положеннями Закону України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494. Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цьогоКодексупоширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Отже, взаємовідносини між Оператором ГРМ та споживачем щодо розподілу природного газу, підстави проведення донарахування об`ємів природного газу та їх вартості, врегульовано спеціальним актами законодавства -ЗУ «Про ринок природного газу»та Кодексом газорозподільних систем затвердженимпостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494. У відповідності до вказаних приписів законодавства з 01.07.2015 Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» (до перейменування - Публічне акціонерне товариство по газопостачання та газифікації «ЗАПОРІЖГАЗ») на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно- технологічного управління. Відповідно за вказаним, в розумінніЗакону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» серед, суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ). За правилами ч.2,3ст.18 Закону України «Про ринок природного газу»приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу»визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч.1ст.59 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до п.17, 23, 33,35,37, 39 ч.1ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG; розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу; споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини; суб`єкт ринку природного газу це оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Кодекс газорозподільних систем, затвердженийпостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824 (далі - Кодекс газорозподільних систем) розроблений відповідно доЗакону України «Про ринок природного газу». Цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Відповідно до п.3 гл.1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини: між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу. У відповідності до п. 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цьогоКодексута укладення договору розподілу природного газу. Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРС та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. У відповідності до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей633,634,641,642 ЦК Україниза формою Типового договору розподілу природного газу. Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. У відповідності до пункту 2.3. Договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором. Сторони зобов`язуються керуватисяЗаконом України «Про ринок природного газу»та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розмішена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем. Відповідно до п.1 гл.2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Судом встановлено, що 04 жовтня 2021 року представниками АТ «Запоріжгаз» Демешко Д.Б. та Мар`їним Д.І., у присутності споживача [PERSON] , було складено акт про порушення №ZP 001002, згідно з яким за адресою: [ADDRESS] встановлено порушення Кодексу газорозподільчих систем: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) (Розділ ХІ Глава 2 п. 1 п.п. 3); пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі , внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. По суті порушення вказано «пошкоджена пломба свинцева повірочна». Порушення усунуто шляхом зняття ЗВТ. З актом про порушення [PERSON] ознайомлений та вручено йому копію Акту, про що ним проставлено власний підпис у відповідній графі. Також, 04.10.2021 вказаними представниками АТ «Запоріжгаз» було складено протокол демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи №001349, за яким зафіксовано демонтаж засобу вимірювальної техніки Gallus 2000 G4 U02989839 та поміщення його до пакету, який опломбовано пломбою №0251457. Споживача запрошено для проведення експертизи ЗВТ на 07.10.2021 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 52, каб. №4. (а.с.) Крім того, того ж дня, 04.10.2021, вказаними представниками АТ «Запоріжгаз» було складено протокол демонтажу та направлення охоронюваної пломби для проведення експертизи №000336, згідно з яким демонтовано охоронну пломбу з засобу вимірювальної лічильнику техніки Gallus 2000 G4 U02989839, а саме охоронну пломбу №С33136433 та поміщено її в пакет, який опломбовано охоронною пломбою №0251457. Споживача запрошено для проведення експертизи охоронної пломби на 07.10.2021 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 52, каб. №4. 07 жовтня 2021 року комісією, затвердженою наказом Оператора ГРМ АТ «Запоріжгаз» №01На-73-0818 від 03.08.2018, у складі старшого оператора відділу інспектування АТ «Запоріжгаз» Петренко О.О., фахівця з фінансово-економічної безпеки 1-ї категорії відділу економічної безпеки АТ «Запоріжгаз» Лайкова А.В., інженера відділу лабораторних вимірів АТ «Запоріжгаз» Доля А.А., у присутності споживача Гармаш Д.М. , складено акт експертизи охоронної пломби №1094, згідно з висновком якого: виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: при огляді цілісності охоронної пломби «Карат» №С33136433 виявлено, що серцевина пломби з якірними фіксаторами зафіксована в корпусі пломби відрізняється за своїм серійним номером від номеру нанесеного на корпусі пломби, а саме на серцевині пломби зазначений №С608**667 (повний номер визначити неможливо в зв`язку з замутненим корпусу пломби), на копусі пломби нанесений серійний номер №С33136433. Розбіжності в серійних номерах серцевини та корпусу пломби не застосовується при випуску пломби з виробництва ) Також 13 жовтня 2021 року комісією, затвердженою наказом Оператора ГРМ АТ «Запоріжгаз» №01На-73-0818 від 03.08.2018, у складі інженера з метрології 2 категорії ДП «Запоріжжястандартметрологія» Бурлакова Ю.С., старшого оператора відділу інспектування АТ «Запоріжгаз» Петренко О.О., фахівця з фінансово-економічної безпеки 1-ї категорії відділу економічної безпеки АТ «Запоріжгаз» [PERSON] , інженера відділу лабораторних вимірів АТ «Запоріжгаз» Доля А.А., у присутності споживача [PERSON] , складено акт експертизи лічильника №1093. Згідно із вказаним актом, результати огляду лічильника відображені наступним чином: 1. Відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі, - відповідає; 2. Цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі, - не порушено ; 3. Цілісність заводського та/або повірочного тавра на ЗВТ не порушено; 4. Цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ цілий; 5. Цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ не порушена; 6. Наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ відсутні; 7. Відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації відповідає; 8. Відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ перевірка не передбачена; 9. Відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ не відповідає. По результатам позачергової повірки похибка лічильника, за об`ємної витрати становить: Qmin: -31,59%; 0.2Qmах: 2,30%; Qmах: - 1,43%. Висновок комісії: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ не виявлено. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. 29.10.2021 комісією з розгляду актів про порушення АТ «Запоріжгаз» протоколом №2762 вирішено задовольнити частково акт про порушення №001002 від 04.10.2021 в частині втручання в роботу ЗВТ. Згідно з розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за виявлене порушення, сума необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу складає 47 508,32 гривень. Позивачем також надано до матеріалів справи лист АТ «Запоріжгаз» від 15.11.2021 №690-Сл-16718-1121, яким на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) направлений акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та рахунок на сплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, а також докази направлення та вручення цього листа [PERSON] . Звертаючись до суду із позовом у даній справі позивач зазначив, що відповідачем не сплачено вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та просив суд стягнути із відповідача зазначену вартість. Надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на наступне. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Виходячи із змістуст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частини 1,2 ст.77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Стаття 80 ЦПК Українипрезюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Верховний Суд наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17 вказано, що: «відповідно до абз.3 п.1 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Проаналізувавши зміст вказаного положення, слід констатувати правильність висновку суду першої інстанції про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, наявності наскрізного отвору у корпусі лічильника споживача, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням)». Згідно з підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). Тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна позиція знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року (справа № 914/2384/17) від 14 квітня 2021 року (справа № 509/4515/18). Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази не дають підстав для висновку про наявність беззаперечних даних, що споживачем було порушено вимоги щодо експлуатації ЗВТ, факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. При цьому, матеріалами справи також не доведено факту не облікованого споживання природного газу. Тобто, наявними у справі доказами не доведено поза розумним сумнівом факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ споживачем відповідачем по справі. Суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до акту про порушення №ZP 001002 від 04.10.2021 року, представниками позивача було зазначено, що має місце «пошкодження свинцевої повірочної пломби», проте досліджений акт експертизи лічильника газу №1093 від 07.10.2021 не містить порушення цілісності та місцезнаходження пломб.Таким чином, зміст акту про порушення прямо суперечить результатам проведеної експертизи, яка не підтвердила наявність будь-яких пошкоджень пломб. Вказана суперечність свідчить про недостовірність зафіксованих у акті про порушення обставин та ставить під сумнів сам факт наявності порушення з боку відповідача. За таких умов акт про порушення не може вважатися належним та допустимим доказом у справі, оскільки його висновки не підтверджені об`єктивними даними експертного дослідження. Суд зазначає, що акт експертизи охоронної пломби №1094 від 07.10.2021 не містить конкретного визначення порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, вчиненого саме споживачем або третіми особами. Зокрема, вказаний акт містить лише загальне посилання на наявність несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, яке обґрунтовується невідповідністю серійних номерів серцевини та корпусу пломби. Разом з тим, у акті не наведено будь-яких об`єктивних ознак втручання, способу його вчинення, а також не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між виявленими обставинами та можливим викривленням обліку природного газу. За таких обставин наведені в акті висновки мають характер припущень та не можуть бути покладені в основу висновку про наявність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. Таким чином, висновок комісії про те, що при огляді цілісності охоронної пломби «Карат» №С33136433 виявлено, що серцевина пломби з якірними фіксаторами зафіксована в корпусі пломби відрізняється за своїм серійним номером від номеру нанесеного на корпусі пломби, а саме на серцевині пломби зазначений №С608**667 (повний номер визначити неможливо в зв`язку з замутненим корпусу пломби), на копусі пломби нанесений серійний номер №С33136433. Розбіжності в серійних номерах серцевини та корпусу пломби не застосовується при випуску пломби з виробництва та відповідно це вказує на несанкціоноване втручанняв роботу ЗВТ, є припущенням. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи не встановлено доказів вчинення споживачем дій, що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно - наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача. Суд також враховує, що у даній справі судом призначалось проведення судової трасологічної експертизи та дослідження не було проведено внаслідок ненадання позивачем об`єкту дослідження до експертної установи. Відповідно до стаття 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово погоджувався із застосуванням судами попередніх інстанцій правових наслідків за ст. 109 ЦПК України та ст.146 ЦПК України у попередній редакції (аналогічного змісту) щодо особи, яка ухилилась від проведення призначеної судом експертизи, зокрема постанови: від 16.05.2018 у справі №760/3977/15-ц, від 6 травня 2020 року у справі № 201/11183/16?ц, від 07.12.2022 у справі № № 757/26284/14-ц, від 15.08.2022 у справі № 306/226/20, від 19.01.2022 у справі №477/267/20, від 02.02.2021 у справі №127/27034/16-ц, від 11.09.2019 у справі №363/290/17 та від 21.08.2018 у справі №635/10848/14-ц. Позивачем не надано до матеріалів справи будь-яких доказів на підтвердження доводів представника позивача про неможливість надання лічильнику газу для проведення експертизи. А отже, вказані доводи є документально не підтвердженими, а підстави ненадання лічильнику газу позивачем для проведення експертизи неповажними. За наведених вище підстав, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено здійснення відповідачем несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а отже позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивача покладаються на нього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed