Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

21 жовтня 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за Кредитним договором № РКК/168690 від 24.04.2023 р. станом на 29.09.2025 р. у розмірі 134 305,94 грн., що складається із: неповернутої суми заборгованості кредиту за тілом - 81 193,33 грн.; суми заборгованості за відсотками - 53 112,61 грн.; стягнути із [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 430,59 грн. Стислий виклад позицій сторін. Обґрунтування позивача. 24.04.2023 р. між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано Додаток про відкриття кредитної лінії № PKK/168690 від 24.04.2023 р. до Заяви-Договору №26201021151885/980/РКО від 08.02.2019 р. Відповідно до п. 1. Додатку, на умовах визначених Заявою-Договором та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», затвердженими Рішення Правління АТ «Кредобанк» - протокол № 977 від 12 грудня 2022 р. (Правила ФО), Правилами користування банківським платіжними картками АТ «Кредобанк», Тарифами АТ «Кредобанк», затвердженими Рішенням Комітет з управління активами, пасивами та тарифами АТ «Кредобанк» протокол № 49/2022 від 12 травня 2022 р.- Клієнт просить, а Банк зобов`язується - надати банківські послуги, визначені Додатком. Відповідно до п. 1.3.1.1. Додатку, Банк зобов`язується в межах ліміту кредитування встановленого та у розмірі та на умовах, обумовлених Додатком, Заявою-Договором та чинними, на момент укладення Додатку, умовами Правил ФО і Тарифів, - відкрити Клієнту кредитну лінію, в межах якої надавати йому грошові кошти згідно, Додатком, Правилами ФО та Тарифами, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені Додатком, Правилами ФО та Тарифами. Відповідно до п. 1.3.2.1. Додатку, максимальний ліміт Кредитної лінії: 200 000 грн. (Двісті тисяч гривень 00 копійок). Відповідно до п. 1.3.2.3.2.1. Додатку, тип процентної ставки є фіксованою та складає 36%. Відповідно до п. 1.3.2.6.1. Додатку, видача Клієнту Кредиту (Кредитів) за Кредитним договором здійснюється Банком, в межах Поточного ліміту Кредитної лінії, безготівковим шляхом з Позичкового рахунку на Поточний рахунок Клієнта, на якому встановлений Поточний лімі Кредитної лінії під час ініціювання Клієнтом видаткової операції (видаткових операцій), якщо сума видаткової операції (видаткових операцій) перевищує залишок власних коштів Клієнта на Поточному рахунку. Датою видачі Банком Клієнту Кредиту є дата проведення відповідної видаткової операції зі списання коштів з Поточного рахунку Клієнта в межах Поточного ліміту Кредитної лінії. Ціль видачі Кредиту (Кредитів) за Кредитним договором - поточні потреби Клієнта. Відповідно до п. 1.3.2.7.1. Додатку, клієнт зобов`язаний здійснювати погашення заборгованості за Кредитним договором (у тому числі тіла Кредиту, процентів, комісій, неустойки та інших платежів, передбачених Кредитним договором) шляхом внесення коштів на Поточний рахунок у будь-який спосіб, передбачений законодавством України. Відповідно до п. 2 Додатку, кредитний договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами цього Додатку та діє до моменту повного виконання Сторонами зобов`язань з Кредитним договором. Зміни до цього Додатку вносяться за згодою Сторін у письмовій формі, крі» випадків, передбачених Правилами ФО. Відповідно до Правил надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», затверджених рішенням правлінням АТ «КРЕДОБАНК» зі змінами та доповненнями протокол № 977 від 12 грудня 2022 р. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № РКК/168690 від 24.04.2023 р. станом на 29.09.2025 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 134 305,94 грн., що складається із: - неповернутої суми заборгованості кредиту за тілом - 81 193,33 грн.; - суми заборгованості за відсотками - 53 112,61 грн. За доводами позивача, 11.07.2025 р. представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до [PERSON] . 26.07.2025 р. досудова вимога до [PERSON] повернулась Відправнику Причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером № 0505336218459. Тому, АТ "Кредобанк" просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати. Обґрунтування заперечень відповідача. Відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було. Процесуальні дії суду по справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2026 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Судові засідання по справі №466/9755/25 постановлено проводити в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «ВКЗ» у підсистемі «Електронний суд». Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду. Представник позивача АТ «КРЕДОБАНК» Павленко С. В. у судове засідання не з`явився, 04.03.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, у якому просив провести розгляд справи без участі представника АТ «КРЕДОБАНК», а також просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково в частині заборгованості по тілу кредиту, не заперечує факту підписання з АТ «Кредобанк» договору і отримання ним коштів у кредит та користування ними. Щодо нарахованих відсотків заперечив, вказав, що відсотки нараховані неправомірно, вважає їх нерозумними та неспівмірними із сумою тіла кредиту, просив відмовити у їх задоволенні. У випадку задоволення позову просив врахувати його майновий стан та розстрочити суму заборгованості на 1 рік. Щодо стягнення витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 430,59 грн. заперечив, просив зменшити до 3000 грн., оскільки представник позивача не з`являвся у судові засідання, а також зазначений розмір не відповідає критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 24.04.2023 р. між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано Додаток про відкриття кредитної лінії № PKK/168690 від 24.04.2023 р. до Заяви-Договору №26201021151885/980/РКО від 08.02.2019 р. Відповідно до п. 1. Додатку, на умовах визначених Заявою-Договором та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», затвердженими Рішення Правління АТ «Кредобанк» - протокол № 977 від 12 грудня 2022 р. (Правила ФО), Правилами користування банківським платіжними картками АТ «Кредобанк», Тарифами АТ «Кредобанк», затвердженими Рішенням Комітет з управління активами, пасивами та тарифами АТ «Кредобанк» протокол № 49/2022 від 12 травня 2022 р.- Клієнт просить, а Банк зобов`язується - надати банківські послуги, визначені Додатком. Відповідно до п. 1.3.1.1. Додатку, Банк зобов`язується в межах ліміту кредитування встановленого та у розмірі та на умовах, обумовлених Додатком, Заявою-Договором та чинними, на момент укладення Додатку, умовами Правил ФО і Тарифів, - відкрити Клієнту кредитну лінію, в межах якої надавати йому грошові кошти згідно, Додатком, Правилами ФО та Тарифами, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені Додатком, Правилами ФО та Тарифами. Відповідно до п. 1.3.2.1. Додатку, максимальний ліміт Кредитної лінії: 200 000 грн. (Двісті тисяч гривень 00 копійок). Відповідно до п. 1.3.2.3.2.1. Додатку, тип процентної ставки є фіксованою та складає 36%. Відповідно до п. 1.3.2.6.1. Додатку, видача Клієнту Кредиту (Кредитів) за Кредитним договором здійснюється Банком, в межах Поточного ліміту Кредитної лінії, безготівковим шляхом з Позичкового рахунку на Поточний рахунок Клієнта, на якому встановлений Поточний лімі Кредитної лінії під час ініціювання Клієнтом видаткової операції (видаткових операцій), якщо сума видаткової операції (видаткових операцій) перевищує залишок власних коштів Клієнта на Поточному рахунку. Датою видачі Банком Клієнту Кредиту є дата проведення відповідної видаткової операції зі списання коштів з Поточного рахунку Клієнта в межах Поточного ліміту Кредитної лінії. Ціль видачі Кредиту (Кредитів) за Кредитним договором - поточні потреби Клієнта. Відповідно до п. 1.3.2.7.1. Додатку, клієнт зобов`язаний здійснювати погашення заборгованості за Кредитним договором (у тому числі тіла Кредиту, процентів, комісій, неустойки та інших платежів, передбачених Кредитним договором) шляхом внесення коштів на Поточний рахунок у будь-який спосіб, передбачений законодавством України. Відповідно до п. 2 Додатку, кредитний договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами цього Додатку та діє до моменту повного виконання Сторонами зобов`язань з Кредитним договором. Зміни до цього Додатку вносяться за згодою Сторін у письмовій формі, крі» випадків, передбачених Правилами ФО. Відповідно до Правил надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», затверджених рішенням правлінням АТ «КРЕДОБАНК» зі змінами та доповненнями протокол № 977 від 12 грудня 2022 р. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № РКК/168690 від 24.04.2023 р. станом на 29.09.2025 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 134 305,94 грн., що складається із: неповернутої суми заборгованості кредиту за тілом - 81 193,33 грн.; суми заборгованості за відсотками - 53 112,61 грн. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору. Підставою позовних вимог АТ «Кредобанк» є неналежне виконання умов кредитного договору та стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсоткам. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вказано у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України. Згідно цієї статті Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 2 статті 1050ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. 11.07.2025 р. представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до [PERSON] . 26.07.2025 р. досудова вимога до [PERSON] повернулась Відправнику Причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером № 0505336218459. Крім цього, відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору із АТ "Кредобанк" та отримання кредитних коштів на його рахунок. Визнає розмір заборгованості за тілом кредиту в розмірі 81 193,33 грн. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа №910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Встановлення сторонами договору кредиту РКК/1686902 від 24.04.2023 розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 53 112,61 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 81 193,33 гривень. Згідно з частиною третьою статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, щодо сплати споживачем пені за прострочення повернення кредиту. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню в заявленому розмірі не підлягають, оскільки суд враховує, що саме такий розмір оплати згідно оспорюваних договорів для нього є обтяжливим. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме сума боргу за кредитним договором № РКК/168690 від 24.04.2023, яка підлягає стягненню з відповідача становить 121 789,99 грн, що складається з 81 193,33 грн. -неповернутої суми заборгованості кредиту за тілом та 40 596,66 грн. заборгованості за відсотками. З огляду на викладене, розглянувши справу в межах визначених предметом спору, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду терміном на 1 рік, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина 5статті 435 ЦПК України). Суд звертає увагу, Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін. Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку. Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому. Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, але при цьому дотримувати баланс інтересів і боржника, на його право на розстрочку чи відстрочення виконання судового рішення. Також у постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. До подібного висновку прийшов і Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 2-1230/11 (провадження № 61-33465 св18), який у постанові від 30.10.2019 року зазначив, що при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що розстрочка виконання судового рішення, можлива лише за наявності виняткових тобто неминучих, особливих та не залежних від волі боржника обставин, які унеможливлюють виконання рішення суду. Також суд звертає увагу, що розстрочка виконання рішення є правом, а не обов`язком суду. Враховуючи, що відповідачем не наданого жодного доказу на підтвердження обставин на які він посилався, як на підстави для розстрочення виконання рішення, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити. Розподіл судових витрат. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 430,59 грн. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У судовому розгляді відповідач щодо стягнення витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 430,59 грн. заперечив, просив зменшити до 3000 грн., оскільки представник позивача не з`являвся у судові засідання, а також зазначений розмір не відповідає критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру Судом встановлено, що 11 лютого 2019 року між Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК», в особі Заступника Голови Правління Адама Свірського, який діє на підставі Довіреності №10574 від 23.01.2019 та Адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС І ПРАВО», в особі Директора Король-Єгорової Євгенії Володимирівни, яка діє на підставі Статуту укладено договір про надання правової допомоги. Згідно з ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16.02.2023 у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial