Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

У провадженні Шевченківського районного суду міста Харкова перебувала цивільна справа за позовом позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до відповідача: [PERSON] про стягнення заборгованості, за результатами судового розгляду якої 23.02.2026 року було ухвалено рішення, яким позов було задоволено. 02.03.2026 року до суду надійшла заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» адвоката Ґедзь О.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 3500,00 грн. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 23 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Харкова ухвалив рішення, яким стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 72119554 від 17.01.2023 року на суму 9 500,00 грн. та відшкодування судових витрат у розмірі 2 422,40 грн. Проте питання щодо судових витрат в частині витрат на правову допомогу не вирішувалось. При поданні позову, позивач подав до суду договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року; витяг з Акту №16-П від 11.07.2025 р. приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року; Витяг з Акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року; Платіжна інструкція на підтвердження оплати наданої правничої допомоги; Ордер серія АХ №1149961 від 01.11.2024 р.; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2099 від 03.04.2018 р. Довіреність в порядку передоручення на представлення інтересів адвокатом від 12.12.2024 р. Згідно ч. 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи те, що під час розгляду справи у суді додаткові витрати позивачем не здійснювались, розмір витрат на правову допомогу залишаємо незмінним в сумі 3 500,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Враховуючи положення ч. 3 ст. 131, ч. 1 ст. 223, п. 1 ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає, що неприбуття у судове засідання відповідачів, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Розгляд справи за позовом позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до відповідача: [PERSON] про стягнення заборгованості, було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши заяву з доданими до неї доказами, матеріали судової справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 20.10.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 25.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 13.01.2026 року клопотання позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" про витребування доказів задоволено. Витребувано у АТ КБ "Приват Банк" наступні докази: інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] та виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «Приват Банк», [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 17.01.2023 року до 20.01.2023 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 23.02.2026 постановлено цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до [PERSON] про стягнення заборгованості розглядати в порядку заочного розгляду. Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Харкова від 23.02.2026 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до відповідача: [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. 02 березня 2026 року до суду представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» адвоката Ґедзь О.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Фінпром Маркет» витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 3500,00 грн. Обґрунтовано вказану заяву тим, що в позовній заяві по зазначеній справі було зазначено про витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3500,00 грн. та додані відповідні документи, а саме договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року; витяг з Акту №16-П від 11.07.2025 р. приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року; Витяг з Акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року; Платіжна інструкція на підтвердження оплати наданої правничої допомоги; Ордер серія АХ №1149961 від 01.11.2024 р.; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2099 від 03.04.2018 р. Довіреність в порядку передоручення на представлення інтересів адвокатом від 12.12.2024 р. Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ст. ст. 15, 60 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 01 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» уклало з адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною Договір про надання правничої допомоги № -1-11/24, на підставі акту № 16-П приймання передачі наданої правничої допомоги від 11.07.2025 за Договором про надання правничої допомоги № -1-11/24 від 01 листопада 2024 року клієнт сплачує адвокату винагороду 3500 грн., відповідно до копії платіжної інструкції № 579937082.1 від 11.07.2025 призначення платежу: оплата згідно акту № 16-П приймання наданої правничої допомоги від 11.07.2025 за Договором про надання правничої допомоги № -1-11/24 від 01 листопада 2024 року. За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частина 3 ст. 141 ЦПК України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У відповідності до положень ч. 1 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на оплату послуг правничої допомоги в розмірі 3500,00 гривень за участь у даній цивільній справі є розумними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зазначені у заяві витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. є доведеними. Крім того, відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Разом з тим, клопотання позивача про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу не надійшло. Таким чином, заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» адвоката Ґедзь О.В. підлягає задоволенню.

Outcome: approved