Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 21410,10 грн за договором кредитної лінії № 00-9807270 від 03 червня 2024 року, укладеної між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 червня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 00-9807270. Договір було укладено в електронній формі із використанням електронного підпису та підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Макс Кредит». Відповідно до умов укладеного договору кредитодавець надав позичальниці кредит в розмірі 9000 грн. Позичальниця зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором. Кредитні кошти надані відповідачці шляхом переказу на її картковий рахунок. Договором визначено термін повернення відповідачкою кредиту, комісії та нарахованих процентів, однак у вказаний термін відповідачка кредитні кошти не повернула, проценти не сплатила у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 17 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги від відповідачки коштів за Кредитним договором № 00-9807270 від 03 червня 2024 року. На підставі Реєстру боржників № б/н від 17 грудня 2024 року до договору факторингу ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-9807270 від 03 червня 2024 року. 02 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 02/06/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги від відповідачки коштів за Кредитним договором № 00-9807270 від 03 червня 2024 року, а позивач ТОВ «ФК «Ейс» набуло право вимоги грошових коштів від відповідачки. На підставі Реєстру боржників № б/н від 02 червня 2025 року до договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-9807270 від 03 червня 2024 року на суму 21410,10 грн. Оскільки відповідачка у добровільному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором не погасила, то просив позов задовольнити, стягнути з відповідачки 21410,10 грн. заборгованості, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 9900 грн, заборгованості за відсотками 11510,10 грн, а також оплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Представник позивача на розгляд справи не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлена у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9807270. Договір було укладено в електронній формі в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Макс Кредит» шляхом підписання електронним підписом відповідачки (одноразовим ідентифікатором). Відповідно до умов укладеного договору кредитодавець надав позичальниці кредит у сумі 9000 грн, на наступних умовах: сума кредиту 9000 грн; комісія 900 грн; на строк до 360 днів ( до 29 травня 2025 року); % ставка (знижена) 1,5 % в день; % ставка (стандартна) 1,47 % в день. Позичальниця зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором. Кредитні кошти надані відповідачці шляхом переказу на його картковий рахунок. Договором визначено термін повернення відповідачкою кредиту та нарахованих процентів, однак у вказаний термін відповідачка кредитні кошти не повернув, проценти не сплатив у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 17 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги від відповідачки коштів за Кредитним договором № 00-9807270 від 03 червня 2024 року. На підставі Реєстру боржників № б/н від 17 грудня 2024 року до договору факторингу ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-9807270 від 03 червня 2024 року. 02 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 02/06/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги від відповідачки коштів за Кредитним договором № 00-9807270 від 03 червня 2024 року, а позивач ТОВ «ФК «Ейс» набуло право вимоги грошових коштів від відповідачки. На підставі Реєстру боржників № б/н від 02 червня 2025 року до договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-9807270 від 03 червня 2024 року на суму 21410,10 грн. Вказана сума заборгованості відображена у долученому до матеріалів справи розрахунку, відповідно до якого станом на 01 жовтня 2025 року у відповідачки існує заборгованість на загальну суму 21410,10 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 9000,00 грн, заборгованості за відсотками 11510,10 грн., комісія 900,00 грн. Водночас, суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості за процентами за вказаним кредитним договором. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно розмір заборгованості за відсотками по кредитному договору №00-9807270 від 03 червня 2024 року слід розраховувати виходячи із того, що процентна ставка по кредиту у розмірі 1,47% могла бути застосована лише до 19 серпня 2024 року включно. Починаючи з 20 серпня 2024 року і до 29 серпня 2024 року процентна ставка мала визначатись у розмірі 1,0%. Таким чином заборгованість по відсотках по цьому договору становить 11087,1 грн (9000 грн х 1,47% х 77 дні= 10187,1,00 грн; 9000 грн x 1,0 % x 10 днів = 900 грн.). Виходячи з наведеного заборгованість відповідачки за кредитним договором №00-9807270 від 03 червня 2024 року становить 20987,1 грн (11087,1 грн + 9000,00 грн. + 900 грн), яку з відповідачки слід стягнути на користь позивача. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з вимогами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з положеннями пунктів 12-13 ст. 11 цього ж Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копія, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Згідно з п. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також, виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору та договорів факторингу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, у ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 2374,54 грн. (20987,10 грн. х 2422,40 грн. / 21410,10 грн.) сплаченого судового збору 6861,40 грн. витрат на правову допомогу, що є пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, ст.11, 141, 205, 512, 514, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: partial