Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

До Галицького районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3675259 від 18.12.2020 року в сумі 16 940,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 грудня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №3675259 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого позикодавець надав відповідачці у користування 5 000,00 грн на банківський рахунок останньої, строком на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 1,99% в день. Відповідачці перераховані кошти на її платіжну карту № [NUMBER] . 21.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» укладено договір факторингу №2106, за яким ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» належні йому права вимоги за договором позики №3675259. У подальшому право вимоги за вказаним договором на підставі договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 перейшло від ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» до ТОВ «Фінпром Маркет». Відповідно до реєстру прав вимоги від 03.04.2023 до договору факторингу № 030423-ФК позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в сумі 16 940,00 грн, з яких: 5 000,00 грн тіло кредиту, 11 940,00 грн. - заборгованість за відсотками. У зв`язку із вище зазначеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 22 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» у судове засідання не з`явився. 18 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» скерував заяву про розгляд справи без його участі. У позовній заяві позивач також клопотав про витребування доказів, просив витребувати від АТ КБ «ОТП банк», інформацію про належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] , та виписку по тому ж картковому рахунку за період з 08.12.2020 року до [INFO] . Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такого клопотання, оскільки всупереч вимогам пункту 4 частини 2 статті 84 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів вжиття заходів для отримання доказу самостійно та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила. Правом на подання відзиву не скористалася. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Згідно з частиною 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, із врахуванням позиції представника позивача, який не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. З урахуванням положень статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи. 08 грудня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №3675259 (а.с.21 зворот), (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у формі електронного документа з використанням електронного підпису, зокрема, веденням відповідачкою одноразового ідентифікатора RxU5t1SOeK. (а.с.21 зворот). В пункті 2 договору позики визначено, що сума позики складає 5 000,00 грн. Строк позики 30 днів з можливістю пролонгації на 90 днів. Процентна ставка (базова/фіксована) 1,99% в день. Дата надання позики 08 грудня 2020 року. Дата повернення позики 07 січня 2021 року. Знижена процентна ставка становить 0,49% в день та застосовується у відповідності до умов програми лояльності. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% в день. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, [PERSON] з якою укладено договір № 3675259 від 08 грудня 2020 року, ідентифікована ТOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: RxU5t1SOeK (а.с.32). Того ж дня, Позикодавець на виконання пункту 1 Договору позики № 3675259 від 08.12.2020 виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 49104027-cf57-4511-ba7c-816264b30dcc від 08.12.2020 (а.с.33 зворот). Згідно з довідкою КД-000025418/ТНПП від 02.05.2025 ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа) підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 08 грудня 2020 року, сума 5000,0 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 49104027-cf57-4511-ba7c-816264b30dcc (а.с.33). Відповідно до розрахунку суми заборгованості за договором позики № 1328174 від 08.12.2020, у відповідачки наявна заборгованість в розмірі 16 940 грн, з яких: 5000,0 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 940,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.13-15) Надалі первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики, зокрема: 21 червня 2021 року TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯУПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2106, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 3675259 від 08 грудня 2020 року (а.с. 34 зворот-38,41 зворот-43). Згідно з пунктом 5.2. договору факторингу перехід прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованості. Акт прийому-передачі реєстру заборгованості підписано 21 червня 2021 року (а.с. 39). 03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 3675259 від 08 грудня 2020 року (а.с.44 зворот-48). Відповідно до Реєстру прав вимог (додатку №1) до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 16 940,00 грн (а.с.53-54) Отже, судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли на даний час між позивачем та відповідачем є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України ,позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Окрім того, частина 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», який регулює відносини між кредиторами, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит, в тому числі (ст. 3 Закону) передбачено права кредитодавця стягувати з позичальника комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За змістом пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу часини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 08.12.2020 року між ТОВ «1 Безпечно агентством необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 3675259, який підписано відповідачем електронним підписом через використання одноразового ідентифікатора у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку. За вказаним договором [PERSON] отримала доступ до кредитних коштів у сумі 5000,00 грн, які їй були перераховані на платіжну картку № [NUMBER] , що встановлено на підставі відповідної платіжної інструкції та Довідки, виданої кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентством необхідних кредитів». Таким чином, [PERSON] грошові кошти за умовами кредитного договору №8348579 отримала, однак своєчасно не повернула суму кредиту та не сплачувала проценти за користування ним, що передбачені умовами договору, в результаті чого в останньої виникла заборгованість в розмірі 16 940,00 грн. Суд також враховує, що відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, не спростувала розрахунок суми позовних вимог, не подала доказів на погашення заборгованості за кредитним договором, отже сума заборгованості нею не заперечується. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до статті 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн., то суд зазначає наступне. Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи: Договір про надання правової допомоги від 08 жовтня 2025 року, ордер про надання правничої допомоги, Акт №397 наданих послуг правової допомоги від 08.10.2025 на суму 8000,00 грн., детальний опис наданих послуг. При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved