Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

01.12.2025 р. до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якої зазначено наступне. 05.10.2021 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 2352600-104, згідно з яким остання отримала грошові кошти в розмірі 94 556, 00 грн., зі сплатою процентів за користування цими коштами у розмірі 0,01 % річних, комісією за обслуговування кредиту - 2,5% щомісячно, строком на 60 місяців. [PERSON] , користувалась коштами, але платежі за вказаним договором не здійснювала, внаслідок чого утворилася заборгованість на загальну суму 128 449, 72 грн., яка склалася за основною сумою боргу - 88 250, 98 грн., процентами за користування кредитними коштами - 12, 44 грн., комісією - 40 186, 30 грн. 26.05.2025 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/29-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вказаним договором. З огляду на вказані обставини, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним договором та понесені судові витрати. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя області від 23 грудня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено її призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження на 08 год. 30 хв. 22.01.2026 р., яке в подальшому було відкладено на 10 год. 30 хв. 06.02.2026 р. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2026 року справу було призначено до судового розгляду по суті на 14 год. 30 хв. 25.02.2026 року та на 09 год. 00 хв. 16.03.2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві по суті справи просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась. Відзив не подала. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та/або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Виходячи з приписів, викладених в ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 05.10.2021 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 2352600-104, згідно з яким остання отримала грошові кошти в розмірі 94 556, 00 грн., зі сплатою процентів за користування цими коштами у розмірі 0,01 % річних, комісією - 2,5 % щомісячно, строком на 60 місяців. [PERSON] , користувалась коштами, але платежі за вказаним договором не здійснювала, внаслідок чого утворилася заборгованість на загальну суму 128 449, 72 грн., яка склалася за основною сумою боргу - 88 250, 98 грн., процентами за користування кредитними коштами - 12, 44 грн., комісією - 40 186, 30 грн. 26.05.2025 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/29-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вказаним договором. Вказана заборгованість відповідачкою на час розгляду справи в суді не погашена. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід задовольнити та стягнути з відповідачки вказану заборгованість за договором. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved