Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказано, що 26.01.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 8703246 (далі - кредитний договір). Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. 12 вересня 2025 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 12092025, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором. Заборгованість відповідача за цим кредитним договором складає у загальному розмірі 20 050,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 6 000,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 9 050,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 26.01.2025 № 8703246 у загальному розмірі 20 050,00 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 422,40 грн Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З поштових довідок на рекомендованих листах вбачається, що надіслані судом відповідачу [PERSON] рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі та з повідомленнями про судовий розгляд справи не було вручено відповідачу у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною зареєстрованою адресою місця проживання /а.с. 64, 77/, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті судової влади України /а.с. 66, 70, 76/. Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2025 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі договір про надання споживчого кредиту № 8703246, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7184 /а.с. 5-14/. За умовами вказаного вище кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 5 000,00 грн (п. 1.3), строком на 360 днів (п. 1.4), із стандартною відсотковою ставкою за користування кредитом 1,00 % на день, що застосовується у межах строку кредитування (п. 1.5.1), зі сплатою штрафу за невиконання чи неналежне виконання зобов`зань за кредитним договором у розмірі 450,00 грн на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання, у розмірі 100,00 грн починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4, п. 6.4.1, п. 6.4.2) /а.с. 5-14/. Також, відповідачем було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7184 Додаток № 1 до кредитного договору - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також Паспорт споживчого кредиту (електронний підпис одноразовим ідентифікатором QB1481, в яких теж було зазначено вказані вище умови кредитування /а.с. 14-15, 17-18/. 26.01.2025 відповідач [PERSON] також підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7266 Додаткову угоду до вказаного вище кредитного договору, в якій сторонами було узгоджено, що кредитні кошти повинні бути перераховані на платіжну картку відповідача № [NUMBER] /а.с. 16/. Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 5 000,00 грн підтверджується повідомленням ТОВ "Пейтек" від 17.09.2025 про перерахування цих коштів від ТОВ "Авентус Україна" на картку відповідача № [NUMBER] на підставі укладеного між цими товариствами договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку від 04.07.2024 № 04072024-3 та розрахунком заборгованості, наданим ТОВ "Авентус Україна" /а.с. 20-25/. 12 вересня 2025 року між ТОВ "Авентус Україна" та позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 12092025, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, і за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору факторингу, Акта прийому-передачі Реєстру Боржників № 3 за цим договором, витягу з Реєстру боржників № 3 до цього договору факторингу, платіжної інструкції № 107 від 16.09.2025 про сплату ТОВ "ФК "ЄАПБ" коштів на користь ТОВ "Авентус Україна" за відступлене право вимоги за договором факторингу /а.с. 26-33/. Відповідно до копії витягу з Реєстру Боржників № 3, за кредитним договором від 26.01.2025 № 8703246, укладеним між [PERSON] та ТОВ "Авентус Україна", позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" за вказаним вище договором факторингу від 12.09.2025 набув право грошової вимоги з відповідача в загальному розмірі 20 050,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 6 000,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 9 050,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами /а.с. 33/. З наданого первісним кредитором ТОВ "Авентус Україна" розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором від 26.01.2025 становить в загальному розмірі 20 050,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 6 000,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 9 050,00 грн - заборгованість за штрафами /а.с. 21-25/. Додаткових нарахувань з моменту відступлення права вимоги, позивачем, як новим кредитором, не було здійснено. Всі суми заборгованості за вказаним вище кредитним договором були нараховані первісним кредитором - ТОВ "Авентус Україна". За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В статті 3 Закону України Про електрону комерцію зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Нормою статті 11 ЗУ Про електронну комерцію передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття підпис у сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Як вбачається зі змісту укладеного 26.01.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем [PERSON] кредитного договору № 8703246, цей договір відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач отримав за цим кредитним договором кредит у розмірі 5 000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору відповідач своїм електронним підписом підтвердив, що він згодний з усіма умовами цього договору, зокрема порядком надання та повернення кредиту, наданою сумою кредиту, строком його повернення, розміром відсотків за його користування та розміром штрафу за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором. Судом встановлено, що відповідач не погасив ні позивачу, ні первісному кредитору, заявлену заборгованість за кредитним договором. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, заяв чи клопотань суду не надав. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З матеріалів справи вбачається, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за кредитним договором згідно укладеного договору факторингу від 12.09.2025, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора. Суд зауважує, що навіть, якщо боржник не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, він не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем [PERSON] із ТОВ "Авентус Україна" кредитного договору від 26.01.2025 № 8703246, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 5 000,00 грн, факт переходу до позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" від первісного кредитора ТОВ "Авентус Україна" права вимоги заборгованості до відповідача за договором факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом, яку нараховано в передбачених умовами кредитного договору розмірах та межах строку кредитування, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за цим кредитним договором у загальному розмірі 11 000,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 6 000,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за кредитним договором у розмірі 9 050,00 грн, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У пунктах 6.4, 6.4.1, 6.4.2 кредитного договору від 26.01.2025 визначено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити кредитору штраф: у розмірі 450,00 грн на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання, у розмірі 100,00 грн починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання /а.с. 10/. Зі змісту кредитного договору від 26.01.2025 вбачається, що зазначений договір є договором про споживчий кредит. Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав законної сили 24.12.2023, виключено пункт 6-1 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" щодо звільнення позичальників на період воєнного стану в Україні від сплати неустойки (штрафів, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит. На підставі внесених змін, за договорами, укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Разом з цим, пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Станом на день ухвалення рішення у справі ще не прийнято Закон про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо приведення у відповідність до Закону України "Про споживче кредитування", проект якого за № 11180 від 15.04.2024 знаходиться на розгляді у Верховній Раді України. Таким чином, на день ухвалення рішення у справі є чинним пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.06.2021 у справі № № 334/3161/17, провадження № 14-188 цс 20, невідповідність окремих положень спеціального закону положенням кодексу не може бути усунено шляхом застосування правила, за яким із прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним раніше. Кодекс є основним актом цивільного законодавства, тому будь-які зміни в регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого кодексом. Суб`єкт законодавчої ініціативи зобов`язаний разом із законопроєктом про інакше регулювання цивільних відносин подати проєкт про внесення відповідних змін до ЦК. Якщо ж ЦК не змінився, колізійний принцип lex posterior derogat priori, за яким пізніший закон скасовує попередній, не застосовується. Норма ЦК превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми Цивільного кодексу України. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" запроваджено воєнний стан на всій території України з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває донині. Враховуючи те, що кредитний договір № 8703246 між [PERSON] та ТОВ "Авентус Україна" було укладено 26 січня 2025 року, тобто під час дії воєнного стану в Україні, штраф за прострочення погашення кредиту нарахований під час дії воєнного стану, який триває донині, станом на день ухвалення рішення у справі чинним є пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) і ця норма ЦК України є пріоритетною та превалює над нормою Закону України "Про споживче кредитування", відповідно до якої за договорами, укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором від 26.01.2025 штрафу за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 9 050,00 грн. Враховуючи вказане вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за кредитним договором від 26.01.2025 № 8703246 у загальному розмірі 11 000,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 6 000,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи те, що позов задоволено частково, а саме на 54,86 %, у справі наявні документи, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн /а.с. 48/,

Outcome: partial