Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Основ`янського районного суду міста Харкова з даним позовом, в якому просила визнати за [PERSON] право власності на квартиру, розташовану за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 36,2 кв.м, житловою площею 15,8 кв.м. Мотивований позов тим, що позивачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу приватизованої квартири, посвідченого 08 січня 2002 року приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області, належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу була зареєстрована 04 березня 2002 року Куп`янським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за позивачкою. Однак своє право власності на вказане нерухоме майно остання не зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який розпочав діяти з 01.01.2013. 17.10.2025 позивачка звернулася до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру, розташовану за адресою : [ADDRESS] . 28 жовтня 2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято рішення № 81553850 про відмову у проведенні реєстраційних дій за вказаною заявою. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Позивачка вказує, що вона є власником вищевказаного нерухомого майна, набувши право власності на нього раніше на законних підставах. Право власності на вказану квартиру за будь-якою іншою особою не зареєстровано. ЇЇ право власності на квартиру підтверджується документами, копії яких додає до позовної заяви. У зв`язку з тим, що право власності на належну позивачці квартиру не визнається, вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності. Ухвалою судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 10.02.2026 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовче судове засідання у порядку загального позовного провадження. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, звернулися до суду із заявою, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В матеріалах справи міститься письмове клопотання представника Куп`янської міської військової адміністрації про розгляд справи без їх участі за наявними в матеріалах справи документами та згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 08 січня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Черняєвою А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 57. Відповідно до технічного паспорту на квартиру, виготовленого 04 березня 2002 року Куп`янським бюро технічної інвентаризації, власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , квартира має загальну площу 36,2 кв.м, житлову площу 15,8 кв.м. З метою реєстрації права власності 17.10.2025 позивач звернулася до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою (реєстраційний номер 69478884) про державну реєстрацію права власності на квартиру. 28 жовтня 2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято рішення № 81553850 про відмову у проведенні реєстраційних дій за вказаною заявою, у зв`язку з тим, що подані для проведення державної реєстрації документи, не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відмовляючи у реєстрації права власності державний реєстратор посилається на те, що інформація про реєстрацію за позивачкою права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. Зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, розташовані на території Куп`янської громади, було визначено КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації». Через збройну агресію російської федерації в Україні адміністративне приміщення КП «Куп`янське БТІ» повністю знищено, інвентаризаційні справи, службова документація, комп`ютерна техніка та бази даних знищені. Таким чином, позивач [PERSON] на теперішній час не має документів, які б могли підтвердити право власності на вказану квартиру, окрім копії договору купівлі-продажу приватизованої квартири від 08 січня 2002 року. Частина четверта статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" містить припис стосовно того, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Частиною третьою статті 3 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1. реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2. на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. До 2013 року реєстрація права власності на житлові будинки проводилася Бюро технічної інвентаризації, із видачею про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення). Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 08 січня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Черняєвою А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 57. Відповідно до технічного паспорту на квартиру, виготовленого 04 березня 2002 року Куп`янським бюро технічної інвентаризації, власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , квартира має загальну площу 36,2 кв.м, житлову площу 15,8 кв.м. З огляду на те, що відповідно до договору купівлі-продажу приватизованої квартири від 08 січня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Черняєвою А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 57, зареєстровано у Куп`янському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за №148 за реєстровим №18592, суд дійшов висновку, що речове право позивачів на нерухоме майно є дійсним, оскільки його реєстрація проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. На даний час КП «Куп`янське БТІ» не здійснює господарську діяльність, його будівля повністю зруйнована, база даних та архівні справи знищені внаслідок збройної агресії рф. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнає, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, беручи до уваги, що у позивача відсутня можливість одержати в КП «Куп`янське БТІ» відповідні документи у зв`язку з його повним знищенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки це не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту прав та законних інтересів позивача.

Outcome: approved