Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача. 24.02.2026 до Богуславського районного суду Київської області звернулось Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (04080, м. Київ, вул. Оленівська, буд. № 23) із позовом до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 42 497,89 грн. та судових витрат по справі. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що ПАТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 25 березня 2023 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та отримав чорну карту monobank. Підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачці відкрито поточний рахунок у гривні, встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок у розмірі до 10 000 грн, Як зазначає позивач, він виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідачка своєчасно не сплатила кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість, у розмірі 42 497, 89 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) - 27 273, 28 грн, заборгованості за пенею - 5 905, 85 грн., богу за порушення грошового зобов`язання 9 318, 76 грн заборгованості за пенею - 5 905, 85 грн., боргу за порушення грошового зобов`язання 9 318, 76 грн., що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. 2.Процесуальні дії у справі, клопотання сторін Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.02.202 головуючою суддею визначено суддю Буравову К.І. (а.с.69). 25.02.2026 суддею було направлено запит до Єдиного демографічного реєстру. Відповідно до отриманої відповіді № 2381872 від 25.02.2026, громадянка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.71). Ухвалою судді від 26.02.2026 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 23 березня 2026 року о 15 год. 00 хв. (а.с. 72-73). 04.03.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позову заяву, в якому відповідачка просила: врахувати її матеріальний стан, наявність в неї на утриманні трьох неповнолітніх дітей та добросовісний намір виконати зобов`язання; перевірити обґрунтованість, правомірність та співмірність нарахованих відсотків і штрафних санкцій; врахувати принцип справедливості та співмірності, а також необхідність захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей; у разі задоволення позову - надати розстрочку виконання рішення суду строком на 6 (шість) місяців із визначенням фіксованої щомісячної суми платежу. Також, відповідачка просила розглянути справу за її відсутності на підставі поданого письмового відзиву (а.с. 77). Позивач правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву не скористався. У судове засідання, призначене на 23.03.2026, представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання, призначене на 23.03.2026 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. У поданому 04.03.2026 до суду відзиві [PERSON] просила про розгляд справи без її участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Оскільки відповідачка у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, подала відзив на позовну заяву, а також заяву про розгляд справи за її відсутності, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалою від 23 березня 2026 року постановив здійснити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25 березня 2024 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 25.03.2024. У анкеті-заяві відповідачка просила відкрити поточний рахунок в національній валюті та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку (а.с.15). Відповідно до пунктів анкети-заяви, відповідачка погодилася, що вказана анкета заява, разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що підписанням цього договору вона стверджує, що ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірник в мобільному додатку. У анкеті-заяві міститься прохання відповідачки відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених умов. Надані представником позивача витяг з «Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank», Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Чорна картка «monobank» та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки про споживчий кредит містять загальні умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів з зазначенням тривалості пільгового періоду, пільгової процентної ставки, базової ставки, збільшеної відсоткової ставки, розміру обов`язкового щомісячного платежу, комісій за зняття готівки та штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри (а.с.20-22, 30, 31-54, 55-60). Відповідно до наданого позивачем Паспорту споживчого кредиту картки «monobank» споживач отримує його в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання Договору, зазначена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2025 (а.с.20-22). Паспортом споживчого кредиту Чорної картки monobank передбачено тип кредиту як поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання, строк кредитування 25 років з правом автоматичного продовження. Пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних, базова процентна ставка 3,1% в місяць (37,2% річних). Реальна річна процентна ставка 44,26%. Також позивачем на підтвердження своїх позовних вимог долучено довідку про наявність рахунку від 26.12.2025 (а.с.14), з якої убачається, що відповідачці відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до Договору. Розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку № [NUMBER] становить 10 000, 00 грн. (а.с.14). Відомостей про збільшення кредитного ліміту, в довідці не зазначено. Так, судом встановлено, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір в електронній формі, укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало волі відповідачки, тому відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» він вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 04 грудня 2025 року становить 42 497 грн 89 коп., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) - 27 273, 28 грн, заборгованості за пенею - 5 905, 85 грн., богу за порушення грошового зобов`язання 9 318, 76 грн. (а.с. 12-13). 4. Застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини шостої статті 11 цього Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення, заповнення електронної форми, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції, якщо це прямо передбачено в електронній системі. Частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або іншого передбаченого законом аналога власноручного підпису. Встановлено, що з травня 2020 року АТ «Універсал Банк» запровадив проєкт «monobank», у межах якого відкриваються поточні рахунки клієнтам фізичним особам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «monobank» за заявами клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проєкту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без використання мережі стаціонарних відділень. Попередня ідентифікація клієнта здійснюється шляхом завантаження копій паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється шляхом її отримання у точці видачі або шляхом доставки спеціалістом банку за адресою зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту клієнту надається послуга переведення витрат у розстрочку, унаслідок здійснення якої стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному веб-сайті банку та перебувають у постійному відкритому доступі для ознайомлення за посиланням: https://www.monobank.ua/terms. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу з ним ознайомитися, не може бути підставою для визнання такого правочину нікчемним. З наведеного позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без попереднього ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту подальше укладення електронного кредитного договору на сайті банку є технічно неможливим. Отже, між сторонами було укладено електронний кредитний договір, який відповідно до вимог законодавства є таким, що укладений у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до статей 610 та 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у встановлений строк. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною другою статті 1050 та частиною другою статті 1054 ЦК України, передбачено право кредитора у разі прострочення чергового платежу вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. 5.Мотиви та висновки суду З матеріалів справи вбачається, що відповідачці на підставі її анкети-заяви до договору про надання банківських послуг було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 10 000, 00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначеному Паспортом споживчого кредиту. На підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості Банком було долучено витяг з «Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank», Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Чорна картка «monobank» та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки про споживчий кредит, а також розрахунок заборгованості. Також, на підтвердження надання відповідачці кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, позичальником надано розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 04.12.2025, за змістом якого убачається, що відповідачка скористалася кредитними коштами, проте заборгованості за наданим кредитом погасила частинами в пільговий період використання (62 дні), термін якого закінчується 26.05.2024, а саме: 27.03.2024 - 500, 00 грн; 29.03.2024 - 300, 00 грн; 30.03.2024 - 3 000, 00 грн; 14.04.2024 - 7 000, 00 грн; 27.04.2024 - 1 500, 00 грн; 28.04.2024 - 400, 00 грн; 30.04.2024 - 2 000, 00 грн; 04.05.2024 - 500,00 грн; 12.05.2024 - 1 500, 00 грн. Окрім того, відповідачкою в період з 01.06.2024 по 04.12.2025 в рахунок погашення заборгованості за кредитом було внесено суми коштів, що значно перевищує розмір кредитного ліміту 10 000,00 грн. (а.с 12-13). З наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що відповідачка виконала свої зобов`язання перед банком, повернувши у повному розмір надані кредитні кошти. Разом з тим, в матеріали справи не містять доказів на підтвердження збільшення встановленого відповідачці кредитного ліміту та зі змісту долученого банком розрахунку заборгованості сума коштів які були сплачені [PERSON] в пільговий період використання (62 дні) спрямована на погашення тіла кредиту і в загальному розмірі становить 16 700, 00 грн., а тому суд дійшов до висновку, що відповідачка виконала свої зобов`язання перед банком, повернувши у повному розмір надані кредитні кошти. При цьому, позивач не надав суду виписки з рахунку відповідачки, яка б підтверджувала виникнення заборгованості в розмірі - 42 497, 89 грн. Суд зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Подібні правові висновки Верховний Суд також викладені у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19), від 20 жовтня 2020 року у справі №456/3643/17 (провадження №61-9882св20), від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц (провадження №61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19). Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Суд акцентує увагу на тому, що наданий позивачем розрахунок суми боргу за кредитним договором не є зведеними документами, які не були погоджені з відповідачем і не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами, тому суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено наявності у відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі, зазначеному у розрахунку. Також, доводи позивача про наявність заборгованості та вимога про її стягнення не узгоджується із арифметичним розрахунком. Крім того, відповідачці [PERSON] було неправомірно нараховано заборгованість за пенею в розмірі - 5 905, 85 грн., та борг за порушення грошового зобов`язання в розмірі 9 318, 76, враховуючи наступне. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим пунктом 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України встановлено, що у період дії воєнного або надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором позичальник звільняється від цивільно-правової відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. Отже, на період дії воєнного стану чинним законодавством передбачено звільнення позичальника від цивільно-правової відповідальності, встановленої частиною другою статті 625 ЦК України. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволення позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини п`ятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України у резолютивній частині рішення суд обов`язково зазначає про розподіл судових витрат. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати у виді судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 3 328,00 грн. (а.с.11). Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У випадку відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, вимога позивача про стягнення з відповідачки судових витрат також не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed