Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в Подільський районний суд міста Києва із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з неї заборгованість за договором позики №79168924 в розмірі 23202,8 грн, з яких: 7100 грн основна сума боргу; 1917 грн відсотки; 14185,8 грн пеня. В обґрунтування зазначає, що 24.07.2024р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики №79168924. 14.06.2021р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу №14/06/21, згідно з яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», зокрема і до [PERSON] на загальну суму 23202,8 грн, з яких: 7100 грн основна сума боргу; 1917 грн відсотки; 14185,8 грн пеня. Згідно з ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23.12.2025 року судову справу направлено за підсудністю до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області та згідно з протоколом автоматизованого розподілу передано судді Андрощуку Є.М. Представник позивача в судове засідання не з`явився та звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно зі ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання , зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом установлено, що 24.07.2024р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором договір позики №79168924 та додаткову угоду до цього договору, згідно з якими товариство зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 1100 грн та 6000 грн, а всього 7100 грн на строк 30 днів шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти). Процентна ставка 0,9% в день (фіксована). Процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,7% в день, пеня 2,7% в день. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. На підтвердження факту передачі права вимоги до [PERSON] позивачем надано витяг з реєстру боржників №38 від 26.11.2024 до договору факторингу №14/06/21, у якому зазначено, що сума заборгованості становить 23202,8 грн, з яких: 7100 грн основна сума боргу; 1917 грн відсотки; 14185,8 грн пеня. Зазначені обставини підтверджуються: копією договору позики від 24.07.2024р. №79168924; копією договору факторингу від 14.06.2021р. №14/06/21 та додаткових угод до цього договору №2 від 28.07.2021р., №7 від 13.06.2022р., №44 від 26.11.2024р.; копією акта прийому-передачі реєстру боржників та копією витягу з реєстру боржників №38 від 26.11.2024р. Вирішуючи питання, чи є укладеним договір позики між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , суд дійшов таких висновків. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, відповідно до вимог ст.1046 ЦК України договір позики між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] може вважатися укладеним з моменту передання грошей. Крім того, договором позики, з урахуванням додаткової угоди до цього договору, передбачено обов`язок товариства передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 7100 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Тому суд дійшов висновку, що перерахування суми позики на банківський рахунок позичальника є істотною умовою договору. Натомість судом установлено, що позивачем не надано будь-який документ, який підтверджує факт перерахування грошових коштів за договором позики в сумі 7100 грн на банківський рахунок відповідача. Оскільки позивачем не надано доказів, які підтверджують факт перерахування первісним кредитором відповідачу коштів за договором позики, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт укладення договору позики та виникнення у відповідача обов`язку повернути зазначені кошти й сплатити проценти за користування ними. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ст.83 ЦПК України), а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Ураховуючи викладене, оскільки позивачем не надано доказів укладення договору позики з відповідачем, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed