Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

0812.2025 року до Заводського районного суду міста Кам`янського надійшли за підсудністю з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра матеріали цивільної справи № 199/14899/25 за позовом Лівобережного Управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення суми неправомірно виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] , [INFO] , 11 вересня 2023 року звернулася до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі - управління) із заявою № 1967 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до п. 5, 6 Порядку № 509 відповідач була включена до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, про що видана відповідна довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1205-5002951634 від 11.09.2023. Рішенням управління від 12.09.2023 відповідачу було призначено допомогу з 01.09.2023 р. в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» Міністерством фінансів України було виявлено розбіжності у виплаті допомоги відповідачу, в зв`язку з перетином кордону. В результаті верифікації за даними програмного забезпечення Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (далі - ЄІССС) виявлено перетин (виїзд) кордонувідповідачем 26.09.2023. В ході опрацювання рекомендацій які були надані Мінфіном 19.11.2024, управлінням було здійснено запит до Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Згідно листа який надійшов від Державної прикордонної служби від 12.03.2025 вих. 19/20365-25 встановлено, що відповідач перетнула державний кордон і виїхала з України 26 вересня 2023 року. Відповідно до отриманої інформації, розпорядженням управління від 17.03.2025 припинено виплати допомоги відповідачу з 01.11.2023 за результатами верифікації (перебування за кордоном) та визначено розмір надміру виплачених коштів за період з 01.11.2023 по 30.09.2024, що становить 22000,00 грн. Відповідно до пункту 6 Порядку № 332, якщо отримувач допомоги виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини орган соціального захисту населення за місцем перебування на обліку або надіслати заяву. Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги. Відповідач про виїзд та перебування за кордоном більш як 60 календарних днів управління не повідомив. Зважаючи на вищезазначене, враховуючи норми п.6 Порядку № 332 права на отримання допомоги з 01.11.2023 по 30.09.2024 відповідач не мала. Сума коштів, яка підлягає поверненню відповідачем складає 22 000,00 грн. (двадцять дві тисячі грн. 00 коп.) за період з 01.11.2023 по 30.09.2024 р. 09.04.2025 за вих. № 8/12-354 та в подальшому 08.09.2025 вих. № 8/12-681 на адресу відповідача через відділення поштового зв`язку рекомендованим листом було направлено повідомлення про наявність та необхідність повернення надміру виплачених коштів за призначеною допомогою на проживання внутрішньо переміщеним особам. Зазначений лист повернувся до управління з відміткою про закінчення терміну зберігання. На теперішній час, сума надміру виплачених коштів, яка підлягає поверненню відповідачем у розмірі 22000,00 грн. на рахунок управління не надходила. На телефонні дзвінки відповідач не відповідає. Позивач просить суд стягнути з відповідача надмірно виплачу їй домопогуна проживання внутрішньо переміщеній особі в розмірі 22 000,00 грн. та понесені витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2025 року цивільну справу № 199/14899/25 було розподілено судді Гречаній В.Г. Згідно із відповіддю № 2120819 від 11.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , 03.11.1954 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з відповіді №2120825 від 11.12.2025 року про внутрішньо переміщену осіб з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери [PERSON] , [INFO] , як внутрішньо переміщена особа зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12.12.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 199/14899/25 . 13.01.2026 року та 17.03.2026 року представником позивача [PERSON] подано до суду заяву, в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлялася шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за фактичним місцем її проживання відповідно до відповіді з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери щодо внутрішньо переміщених осміб, що в розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи, однак в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. В судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Згідно довідки № 1205-5002951634 від 11.09.2023 року Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради взято на облік як внутрішньо переміщену особу [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] .11.09.2023 11.09.2023 року [PERSON] звернулась до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заяво № 1967 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Рішенням управління від 12.09.2023 року [PERSON] призрачено щомісячна адресна допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання з 01.09.2023 року в розмірі 2 000,00 грн. В результаті проведеної верифікації за даними програмного забезпечення Єдиної Інформаційної системи соціальної сфери, виявлено перетин (виїзд) кордону відповідачем 26.09.2023. Для уточнення даних верифікації, управління направили запит від 19.11.2024 року до Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби. З отриманої відповіді Державної прикордонної служби України, вбачається, що [PERSON] , виїхала з України 26.09.2023 року та не повернулася в Україну понад 30 днів. Отже, з 01.11.2023 року відповідач не мала права на отримання допомоги ВПО, згідно п. 6 Порядку № 332 та неправомірно отримала допомогу за період з 01.11.2023 по 30.09.2024 року, яка відповідно до розрахунку переплати складає 22 000,00 грн. Розпорядженням управління від 17.03.2025 року виплата адресної допомоги була припинена. Також завізовано надміру виплачену суму допомоги на проживання внутрішньо - переміщеної особи за період з 01.11.2023 року по 30.09.2024 року в сумі 22 000,00 грн, яка підлягає поверненню. В добровільному порядку відповідач по справі не повернула позивачеві надмірно отримані кошти. Статею. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з ч.1, 4 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього закону. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього закону, на момент їх виникнення. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб») Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок) Відповідно до п.4 Порядку Для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 5 (далі - заява). Така заява подається органу Пенсійного фонду України або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі утворення) ради (далі - посадова особа виконавчого органу) або адміністратору центру надання адміністративних послуг за місцем взяття на облік внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики. Як зазанчено в п. 5 Порядку, допомога призначається внутрішньо переміщеним особам: які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінрозвитку (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації; Згідно з п.6 Порядку, якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги). За наявності технічної можливості отримувач допомоги за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків подає повідомлення про відмову від допомоги засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин. Відповідно до п.29 Порядку, у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої(виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Оскільки відповідач, як отримувач допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, виїхала за межі України, не повідомила позивача про зміну місця проживання, позивач здійснив надмірне нарахування та виплату відповідачу суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у період з 01.11.2023 року по 30.09.2024 року в розмірі 22 000,00 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не повернула надміру виплачені їй кошти у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, наявні підстави для стягнення суми надміру виплачених коштів, а отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved