Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

04 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 червня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою в електронній формі через веб-сайт кредитодавця було укладено кредитний договір № 1409-6397, за умовами якого позивач надав відповідачці грошові кошти у сумі 20 600,00 грн строком на 300 днів для задоволення особистих потреб. Договір укладено шляхом акцепту оферти в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та підписано відповідачкою з використанням одноразового ідентифікатора, надісланого на її мобільний номер, що відповідно до законодавства прирівнюється до електронного підпису. Згідно з умовами договору відповідачці було встановлено: комісію за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту; знижену процентну ставку - 1,20 % на день; стандартну процентну ставку - 1,50 % на день; базовий період - 14 днів, по завершенні якого позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом. Позивач зазначає, що належним чином виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши кредитні кошти на банківську картку відповідачки через платіжну систему LiqPay, що підтверджується квитанцією та довідкою про перерахування коштів. Відповідачка, отримавши кредитні кошти, прийняла виконання зобов`язання кредитодавця та частково здійснювала платежі на погашення заборгованості, чим підтвердила існування договірних відносин. Однак у подальшому вона належним чином не виконала своїх зобов`язань, унаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 10 грудня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 24 429,48 грн, з яких: ?7 795,84 грн - заборгованість за тілом кредиту; ?16 633,64 грн - заборгованість за нарахованими процентами. У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов кредитного договору позивач просить суд: стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1409-6397 від 16.06.2024 у сумі 24 429,48 грн та судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, у розмірі 2 662,40 грн судового збору. Ухвалою суду від 12 лютого 2026 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву разом з доданими до неї документами відповідачка отримала, що підтверджується розпискою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідачки на адресу суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що згідно із ч.8 ст.178, ст.280 ЦПК України, слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 16 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1409-6397 в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця. Згідно з пунктами 2.1-2.2 договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію та надає грошові кошти на умовах строковості, зворотності та платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку, передбаченому договором. Відповідно до п. 4.1 договору загальний розмір кредиту становить 20 600,00 грн, а датою надання кредиту визначено 16 червня 2024 року. Як передбачено п. 4.2 договору, кредит надається шляхом безготівкового переказу грошових коштів на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу, зазначеними ним під час оформлення кредиту, а кредит вважається наданим з моменту списання коштів з банківського рахунку кредитодавця. Згідно з п. 4.4 договору базовий період сплати процентів становить 14 календарних днів. Відповідно до п. 4.6 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, а стандартна процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом. Крім того, умовами договору передбачено сплату позичальником комісії за видачу кредиту. Так, відповідно до пункту 4.7 договору комісія за видачу кредиту встановлена у розмірі 15 % від суми виданого кредиту та має характер одноразової комісії, яка нараховується у дату видачі кредиту. При цьому згідно з пунктом 4.3 договору плата за надання кредиту складається з процентів за користування кредитом та комісії за його видачу, а відповідно до пункту 4.11 договору орієнтовна загальна вартість кредиту включає суму кредиту, проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту. Водночас із змісту пункту 4.6 договору вбачається, що проценти нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту, тобто на суму фактично наданих позичальнику коштів, а не на суму комісії. Таким чином, комісія за видачу кредиту не збільшує тіло кредиту та не входить до суми кредиту, на яку нараховуються проценти, а є окремим платежем, що входить до загальних витрат за кредитом.Відповідно до п. 4.9 договору строк кредитування становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредитних коштів позичальнику. Договором також визначено порядок виконання позичальником зобов`язань щодо погашення заборгованості за кредитом. Так, відповідно до пункту 5.1 договору позичальник зобов`язаний повертати отриманий кредит шляхом здійснення безготівкового переказу грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця, при цьому кредит вважається повернутим з моменту зарахування коштів на рахунок кредитодавця. Умовами договору передбачено, що повернення суми кредиту здійснюється частинами протягом останніх восьми базових періодів строку кредитування згідно з графіком платежів (п.5.1 договору). Разом з тим проценти за користування кредитом та комісія за видачу кредиту підлягають сплаті у визначені графіком платежів дати, які припадають на останні дні відповідних базових періодів (п.4.5 договору). Отримані кредитодавцем від позичальника грошові кошти за загальним правилом зараховуються в якості оплати процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту відповідно до графіка платежів (п.4.5 договору). У договорі прямо передбачено, що він укладається як електронний договір (п. 3.1) відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 3.8 договору, акцепт оферти та підписання договору здійснюється позичальником шляхом: отримання одноразового ідентифікатора (OTP); введення цього коду у відповідне поле в інформаційній системі кредитодавця; натискання кнопки «Підписати». У п. 3.10 договору сторони погодили, що використання одноразового ідентифікатора є електронним підписом, який прирівнюється до власноручного підпису сторін. Відповідно до п. 3.5 договору ідентифікація та верифікація позичальника здійснюється, зокрема, шляхом: отримання ідентифікаційних даних через BankID НБУ; отримання даних з бюро кредитних історій; введення OTP-пароля, надісланого на фінансовий номер телефону; фотофіксації позичальника з документом, що посвідчує особу. Судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії № 1409-6397 підписаний 16 червня 2024 року о 18 год. 48 хв. У розділі «Реквізити сторін» договору зазначені ідентифікуючі дані позичальника, а саме: паспорт № [NUMBER] , виданий 18 січня 2019 року органом 0712, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , електронна адреса [INFO] , номер електронного платіжного засобу [NUMBER] , що дає можливість ідентифікувати особу позичальника. Зі змісту договору також вбачається, що його підписання позичальником здійснено електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) № A5317, який використано для акцепту оферти та укладення договору в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця. Факт надання кредитних коштів позичальнику підтверджується квитанцією про перерахування коштів фінансово-розрахунковою установою, з якої вбачається, що 16 червня 2024 року о 18 год. 48 хв. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснило переказ грошових коштів у сумі 20 600,00 грн у межах операції № 2476720325 з призначенням платежу: «Видача кредитних коштів за договором 1409-6397 від 16.06.2024». Із зазначеного документа також вбачається, що отримувачем коштів є платіжний інструмент VISA № [NUMBER] , емітований АТ КБ «ПриватБанк», що відповідає номеру електронного платіжного засобу позичальника, зазначеному у реквізитах кредитного договору. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем подано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1409-6397 від 16 червня 2024 року, складений станом на 31 жовтня 2025 року. Зазначений розрахунок оформлено у вигляді таблиці та містить деталізовані відомості про рух заборгованості за кредитним договором у розрізі кожного дня користування кредитом, починаючи з дати його надання. У таблиці наведено, зокрема, такі показники: порядковий номер операції, дату, строк користування кредитом у днях, залишок основної суми боргу, розмір нарахованих процентів за користування кредитом, суму нарахувань за відповідний день, суми здійснених платежів та їх розподіл, а також залишок заборгованості після проведення відповідних операцій. Із поданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалося протягом 300 днів (до 11 квітня 2025 року включно) щоденно на залишок непогашеної суми основного боргу, починаючи з дати видачі кредиту 16 червня 2024 року, із відображенням у таблиці дати кожного нарахування, розміру процентної ставки, суми нарахованих процентів та залишку заборгованості після проведення відповідних операцій. Зі змісту розрахунку вбачається, що протягом окремих періодів користування кредитом проценти нараховувались за різними денними процентними ставками, визначеними у відповідній графі таблиці. Зокрема, у більшості періодів нарахування здійснювалося за ставкою 1,50 % на день, що відображено у щоденних записах розрахунку (наприклад, у період з 10 листопада 2024 року по 13 листопада 2024 року, а також у подальших періодах нарахування процентів). Разом з тим у розрахунку також відображено окремі періоди, у які нарахування процентів здійснювалось за зниженою процентною ставкою 1,20 % на день, що зафіксовано, зокрема, починаючи з 14 листопада 2024 року та у наступні дні користування кредитом, із відповідним відображенням суми нарахованих процентів за кожен день. У підсумковій частині розрахунку позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 24 429,48 грн, з яких: 7 795,84 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 16 633,64 грн - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом. З поданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що протягом строку користування кредитом відповідачкою здійснювалися платежі у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Зокрема, відповідно до наведених у розрахунку даних, позичальником здійснено 14 платежів на загальну суму 47 993,37 грн, а саме: 02 липня 2024 року - 6 351,02 грн; 13 липня 2024 року - 3 646,20 грн; 29 липня 2024 року - 4905,91 грн; 10 серпня 2024 року - 5 059,41 грн; 24 серпня 2024 року - 2 973,60 грн; 09 вересня 2024 року - 4 905,91 грн; 21 вересня 2024 року - 2 801,52 грн; 05 жовтня 2024 року - 278,28 грн; 11 жовтня 2024 року - 4 627,63 грн; 19 жовтня 2024 року - 5 352,19 грн; 02 листопада 2024 року - 216,64 грн; 13 листопада 2024 року - 4 689,27 грн; 16 листопада 2024 року - 2 074,97 грн; 30 листопада 2024 року - 110,82 грн. Зазначені платежі враховані позивачем у поданому розрахунку при визначенні залишку заборгованості за кредитним договором. Відтак, між сторонами існує спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який підлягає вирішенню в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, на підтвердження існування договірних правовідносин між сторонами позивачем до матеріалів справи надано договір про відкриття кредитної лінії № 1409-6397 від 16 червня 2024 року, паспорт споживчого кредиту, а також Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «На Все», затверджені наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Із змісту зазначених документів убачається, що вони укладені в електронній формі шляхом приєднання позичальника до умов договору в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та підписані позичальником [PERSON] із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором A5317, що відповідно до умов договору прирівнюється сторонами до власноручного підпису та використовується для акцепту умов договору. Такий спосіб укладення договору відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», якими передбачено можливість укладення правочинів у електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про споживче кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам. Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Крім того, відповідно до ч. 3 ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 2 ст. 627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Передбачений п.17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Кредитний договір № 1409-6397 у цій справі укладений 16 червня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування». Тому кредитором могла бути застосована максимальна процентна ставка 1% в день, а отже умовм договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні (1,20% чи 1,50%) є нікчемними в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Натомість відповідачці, всупереч вищенаведених норм права, нараховувалися проценти за користування кредитом понад 1,00% в день. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань,які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Отже, з огляду на те, що кредитний договір між сторонами було укладено 16 червня 2024 року, а проценти за користування кредитом нараховувалися позивачем у період дії наведених законодавчих обмежень, суд перевіряє правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості та визначає розмір процентів, що підлягають врахуванню при вирішенні спору, з урахуванням установлених законом граничних розмірів денної процентної ставки та сплачених відповідачкою платежів. Разом з тим суд враховує, що, як убачається з умов договору, комісія за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту є окремим платежем, який нараховується одноразово у дату видачі кредиту та входить до загальних витрат за кредитом, однак не збільшує тіло кредиту, оскільки проценти відповідно до пункту 4.6 договору нараховуються саме на залишок неповернутої суми кредиту, а не на суму комісії. Отже, при перерахунку заборгованості суд окремо враховує: 1) основну суму кредиту - 20 600,00 грн; 2) комісію за видачу кредиту - 3090 грн; 3) проценти за користування кредитом - виключно в межах 1,00 % на день на фактичний залишок основного боргу. Із поданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачка здійснила 14 платежів на загальну суму 47 993,37 грн, а саме: 02 липня 2024 року - 6 351,02 грн; 13 липня 2024 року - 3 646,20 грн; 29 липня 2024 року - 4 905,91 грн; 10 серпня 2024 року - 5 059,41 грн; 24 серпня 2024 року - 2 973,60 грн; 09 вересня 2024 року - 4 905,91 грн; 21 вересня 2024 року - 2 801,52 грн; 05 жовтня 2024 року - 278,28 грн; 11 жовтня 2024 року - 4627,63 грн; 19 жовтня 2024 року - 5 352,19 грн; 02 листопада 2024 року - 216,64 грн; 13 листопада 2024 року - 4 689,27 грн; 16 листопада 2024 року - 2 074,97 грн; 30 листопада 2024 року - 110,82 грн. З урахуванням наведеного судом здійснено арифметичний перерахунок заборгованості в межах заявленого позивачем періоду користування кредитом - 300 календарних днів, тобто з 16 червня 2024 року по 11 квітня 2025 року включно. При цьому суд виходив із того, що проценти нараховуються в розмірі 1,00 % на день на фактичний залишок непогашеної основної суми боргу, а внесені відповідачкою платежі послідовно покривають комісію, нараховані проценти та основну суму кредиту. Так, за період з 16 червня 2024 року по 02 липня 2024 року включно на суму основного боргу 20600 грн підлягали нарахуванню проценти у розмірі 3502,00 грн. Із платежу від 02 липня 2024 року у сумі 6351,02 грн підлягали зарахуванню 3090,00 грн у рахунок погащення комісії за видачу кредиту та 3261,02 грн у рахунок процентів, унаслідок чого непогашений залишок процентів становив 240,98 грн, а основна сума кредиту не зменшилась. За період з 03 липня 2024 року по 13 липня 2024 року на залишок тіла кредиту 20 600 грн підлягали нарахуванню проценти у розмірі 2266,00 грн; разом із непогашеним залишком 240,98 грн всього належало до сплати 2506,98 грн процентів. Із платежу від 13 липня 2024 року у сумі 3646,20 грн 2506,98 грн підлягали зарахуванню в рахунок процентів, а 1139,22 грн - у рахунок погашення основної суми боргу. Після цього залишок тіла кредиту становив 19460,78 грн. За період з 14 липня 2024 року по 29 липня 2024 року на залишок тіла кредиту 19460,78 грн проценти у межах допустимої законом ставки становили 3113,72 грн. Із платежу від 29 липня 2024 року у сумі 4905,91 грн 3113,72 грн погашали проценти, а 1792,19 грн - тіло кредиту, унаслідок чого залишок основного боргу зменшився до 17668,59 грн. За період з 30 липня 2024 року по 10 серпня 2024 року проценти на залишок 17668,59 грн становили 2120,23 грн. Із платежу від 10 серпня 2024 року у сумі 5059,41 грн: 2120,23 грн підлягали зарахуванню в рахунок процентів, а 2939,18 грн - у рахунок тіла кредиту. Після цього залишок основної суми боргу становив 14729,41 грн. За період з 11 серпня 2024 року по 24 серпня 2024 року проценти на залишок 14729,41 грн становили 2 062,12 грн. Із платежу від 24 серпня 2024 року у сумі 2973,60 грн: 2062,12 грн погашали проценти, а 911,48 грн - тіло кредиту, унаслідок чого залишок основного боргу становив 13817,93 грн. За період з 25 серпня 2024 року по 09 вересня 2024 року проценти на залишок 13817,93 грн становили 2210,87 грн. Із платежу від 09 вересня 2024 року у сумі 4905,91 грн: 2210,87 грн погашали проценти, а 2695,04 грн - тіло кредиту. Після цього залишок основної суми боргу становив 11122,89 грн. За період з 10 вересня 2024 року по 21 вересня 2024 року проценти на залишок 11122,89 грн становили 1334,75 грн. Із платежу від 21 вересня 2024 року у сумі 2801,52 грн: 1334,75 грн погашали проценти, а 1466,77 грн - тіло кредиту, у зв`язку з чим залишок основної суми боргу зменшився до 9656,12 грн. За період з 22 вересня 2024 року по 05 жовтня 2024 року проценти на залишок 9656,12 грн становили 1351,86 грн. Із платежу від 05 жовтня 2024 року у сумі 278,28 грн було погашено лише частину процентів, унаслідок чого непогашений залишок процентів склав 1073,58 грн, а розмір тіла кредиту не змінився. За період з 06 жовтня 2024 року по 11 жовтня 2024 року на залишок тіла кредиту 9656,12 грн підлягали нарахуванню проценти у розмірі 579,37 грн. Разом із непогашеним залишком процентів 1073,58 грн всього до сплати підлягало 1652,95 грн процентів. Із платежу від 11 жовтня 2024 року у сумі 4627,63 грн: 1652,95 грн погашали проценти, а 2974,68 грн - тіло кредиту, після чого залишок основного боргу становив 6681,44 грн. За період з 12 жовтня 2024 року по 19 жовтня 2024 року проценти на залишок 6681,44 грн становили 534,52 грн. Із платежу від 19 жовтня 2024 року у сумі 5352,19 грн: 534,52 грн підлягали зарахуванню в рахунок процентів, а 4817,67 грн - у рахунок тіла кредиту. Після цього залишок основної суми боргу становив 1863,77 грн. За період з 20 жовтня 2024 року по 02 листопада 2024 року проценти на залишок 1863,77 грн становили 260,93 грн. Із платежу від 02 листопада 2024 року у сумі 216,64 грн було погашено проценти лише частково, тому непогашений залишок процентів становив 44,29 грн, а тіло кредиту залишилось без змін. За період з 03 листопада 2024 року по 13 листопада 2024 року проценти на залишок тіла кредиту 1863,77 грн становили 205,01 грн. Разом із непогашеним залишком 44,29 грн усього підлягало сплаті 249,30 грн процентів. Із платежу від 13 листопада 2024 року у сумі 4689,27 грн: 249,30 грн погашали проценти, 1863,77 грн - основну суму кредиту, а решта сплачених коштів у сумі 2576,20 грн перевищувала розмір належних платежів за договором. Отже, за арифметичним перерахунком суду, виконаним з урахуванням установленого законом обмеження максимальної денної процентної ставки у розмірі 1,00 %, загальний обсяг правомірних нарахувань за договором за весь 300-денний період становив: 20 600,00 грн - тіло кредиту, 3 090,00 грн - комісія за видачу кредиту, 19 541,64 грн - проценти за користування кредитом, а всього 43 231,64 грн. Натомість відповідачкою фактично сплачено 47 993,37 грн, тобто більше, ніж становив розмір грошових зобов`язань за договором навіть з урахуванням правомірної комісії та процентів, обчислених за ставкою 1,00 % на день. За таких обставин станом як на кінець 300-денного строку кредитування - 11 квітня 2025 року, так і станом на визначені позивачем дати розрахунку заборгованості, будь-яка непогашена заборгованість відповідачки за тілом кредиту та процентами відсутня. Сам по собі розрахунок позивача, побудований на застосуванні нікчемних умов договору щодо процентної ставки 1,20 % та 1,50 % на день, не може бути покладений судом в основу рішення, оскільки суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Отже, суд дійшов висновку, що сам факт укладення між сторонами кредитного договору, отримання відповідачкою кредитних коштів та виникнення між сторонами договірних зобов`язань підтверджується належними і допустимими доказами. Разом з тим заявлений позивачем розмір заборгованості не відповідає вимогам закону, оскільки його визначено з урахуванням процентних ставок, що перевищують встановлений законом максимально допустимий розмір денної процентної ставки, а тому умови договору в цій частині є нікчемними і не підлягають застосуванню. З урахуванням здійсненого судом перерахунку в межах заявленого позивачем періоду нарахування та з урахуванням усіх платежів, внесених відповідачкою, суд установив відсутність непогашеної заборгованості за тілом кредиту та процентами. За таких обставин правові підстави для задоволення позову про стягнення з відповідачки 24 429,48 грн заборгованості відсутні. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відмовлено повністю, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн не підлягають стягненню з відповідачки та залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed