Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором звернулося ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал". В обґрунтування позову зазначає, що 24.09.2022 між [PERSON] та ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" (01.02.2024 право вимоги відступлено для ТОВ "ФК "Кредит-Капітал"), було укладено в електронній формі договір про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" №425752, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника кредит у розмірі 1500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений у договорі термін. Вказує, що ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач умов кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим станом на день укладання договору відступлення прав вимоги між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та позивачем заборгованість відповідача становила 13380 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" 13380 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою від 02.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Вказаною ухвалою витребувано з АТ КБ "ПриватБанк" докази отримання відповідачем кредитних коштів. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи не подавали. Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подав. За погодженням представника позивача, оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, згідно ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2022 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та [PERSON] було укладено договір №425752 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort". Порядок укладання договорів в електронній формі визначено Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію". Зокрема, в ст.13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. З аналізу положень ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" вбачається, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Водночас, ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до норм ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст.207 ЦК України). Статтею 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що договір №425752 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 24.09.2022 є письмовим правочином, який відповідає формі визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Даний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. В судовому засіданні з копії договору договір №425752 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 24.09.2022 встановлено, що за що за його умовами [PERSON] отримав кредит в розмірі 1500 грн. (п.1.3 договору) строком на 365 днів (п.1.4 договору). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти (п.1.5 договору), комісія за надання кредиту 600 грн. Проценти за користування кредитом нараховуються - стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту (365 днів), знижена процентна ставка 1,1% в день застосовується якщо споживач до 24.10.2022 або протягом 3 календарних днів сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу або здійснить часткове дострокове погашення кредиту (п.1.5 договору). Пунктом 3.1 договору визначено, що проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк кредитування складає 13380 грн., за стандартною процентною ставкою з урахування періоду застосування зниженої процентної ставки 12885 грн. (п.1.8 договору). Відповідно до п.2.1 договору, кошти кредиту надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" свої зобов`язання за кредитним договором виконало, перерахувавши на картковий рахунок відповідача 1500 грн., що підтверджується листом ТОВ "ПЕЙТЕК" від 20.10.2025, адресованим ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", а також повідомленням АТ КБ "ПриватБанк" від 06.02.2026, наданому на ухвалу суду. В свою чергу [PERSON] умов кредитного договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1500 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 11880 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 24.09.2022 отримав кредит та зобов`язався його повернути у визначений строк, сплатити відсотки за користування кредитом, але належним чином не виконав свої обов`язки за договором. Оскільки кредитним договором було встановлено строк кредиту 365 днів, а [PERSON] у встановлений строк кошти не повернув, то з нього слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 1500 грн. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно умов кредитного договору [PERSON] отримав в кредит грошові кошти зі сплатою відсотків за користування ними в розмірі 2,2% в день. Оскільки борг по процентам на даний час [PERSON] не сплачений, то і в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором [PERSON] не оспорювався та те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що кредитодавець вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх користування. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі договору факторингу №01022024 від 01.02.2024, ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" передало (відступило) новому кредитору ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за плату свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Таким чином, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором №425752 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 24.09.2022 в розмірі 13380 грн. (з яких 1500 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11880 грн. заборгованість за відсотками). Відповідно до досудової вимоги від 14.11.2025 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" повідомило [PERSON] про нового кредитора та вимагало негайно сплатити заборгованість за кредитним договором у розмірі 13380 грн. Однак вказана вимога відповідачем була проігнорована. Враховуючи встановлені судом обставини, оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, при цьому розмір заборгованості, заявлений позивачем до стягнення, не спростований жодними належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позивачем доведено порушення відповідачем умов кредитного договору, а тому з врахуванням заявлених позовних вимог, з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 13380 грн. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору. Згідно положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до наданих доказів вбачається, що 01.07.2025 між ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" та АО "Апологет" було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №0107, відповідно до якого адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правничу допомогу, зокрема, у справі про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . З акту №499 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 10.11.2025 встановлено, що ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" понесено 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні заявлених вимог позивача в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором суд також приймає до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 (справа №905/1795/18) та від 08.04.2020 (справа №922/2685/19), відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved