Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

21 січня 2026 року з Роздільнянського районного суду Одеської області до Захарівського районного суду Одеської області надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначена позовна заява обґрунтована тим, що 19 липня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачкою [PERSON] підписано заяву про приєднання № 1174132/121216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно якого позивач надав відповідачці на її картковий рахунок встановлений кредитний ліміт з можливим максимальним розміром 250000 гривень та встановив процентну ставку за користування кредитом у розмірі 38,00 процентів річних, із визначення строку кредитування відповідно до дати закінчення строку дії платіжної картки. На виконання умов вказаного вище договору АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконало повністю, надавши відповідачці можливість користуватися кредитною лінією. Водночас з боку відповідачки, має місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобов`язань за договором, у зв`язку з чим в неї виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 10 грудня 2025 року становить у розмірі 142719 грн 71 коп та складається із: 125469 грн 16 коп заборгованості за основним боргом (кредитом), 17250 грн 55 коп заборгованості за процентами. Отож позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 142719 гривень 71 копійка. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 грудня 2025 року цивільну справу за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Захарівського районного суду Одеської області. Дана ухвала набрала законної сили 12 січня 2026 року (а.с. 109). Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 22 січня 2026 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін(а.с. 112). У судове засідання представник позивача не з`явилась, про час, дату і місце судового розгляду повідомлялась належним чином (а.с. 127). Водночас звернулася до суду із заявою, у якій просила позов задовольнити в повному обсязі, а судове засідання провести без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с. 144). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 129). Водночас звернулась до суду із заявою, у якій вона позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с. 140). Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 19 липня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір у виді заяви про приєднання № 1174132/121216 до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). У заяві заяви про приєднання також міститься заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), відповідно до умов якої відповідачці встановлено відновлювальну кредитну лінію (кредит), максимальний розмір якої складає 250000 грн на споживчі цілі, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 38% річних, на строк дії платіжної картки (а.с. 9-18, 19-23). Згідно із пунктом 3.1 заяви про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, її підписанням [PERSON] беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви про приєднання розміщена на Інтернет - сторінці банку та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, кредитного договору, умови надання інших послуг, та підтверджує своє ознайомлення з умовами договору. Відповідно до п.п. 1.17.1 п. 1.17 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Згідно із п.п. 1.18.1 п. 1.18. договору за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених умовами користування кредитною лінією, що застосовується до відповідної категорії клієнтів. Виписка по рахунку відповідачки за період з 18 липня 2021 року по 07 грудня 2025 року підтверджує факт користування останньою наданими банком кредитними коштами (а.с. 31-88). З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідачки направлено письмову вимогу про усунення порушень з проханням погасити заборгованість за кредитним договором (а.с. 89). Водночас вказана вимога відповідачкою проігнорована, жодних дій для погашення заборгованості нею не вчинено. Отже, з урахуванням вказаного суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Приписами статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї і з сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України). Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом установлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачкою умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідачка своєчасно не погасила суму кредиту. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачка, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги статті 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 10 грудня 2025 року заборгованість відповідачки за кредитним договором від 19 липня 2021 року становить у розмірі 142719 грн 71 коп, з яких: 125469 грн 16 коп заборгованість за основним боргом (кредитом), 17250 грн 55 коп проценти за користування кредитом. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 19 липня 2021 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 24-30). З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8313 (#2114453145016) від 15 грудня 2025 року (а.с. 5) Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні за змістом положення містить частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи, що відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позов у повному обсязі, а також приймаючи до уваги, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, тому позивачу підлягає поверненню з державного бюджету сума судового збору в розмірі 1514 гривень. У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 50 відсотків сплачених судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1514 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved