Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

У січні 2025 року до Обухівського районного суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.05.2024 року у розмірі 115 219,02 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 03.05.2024 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. Вказав, що 03.05.2024 року відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, однак, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Ухвалою судді від 15.01.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання за участю сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника АТ «А-БАНК». Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 03.05.2024 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», та заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 03.05.2024 року. У пунктах 1, 3, 4, 5, 6, 8 заяви зазначено,що вид послуги-відкриття та обслуговування поточного рахунку. До рахунку банк випускає безкоштовно (за виключенням іменної картки з фото, випуск якої становить 150грн.) платіжний інструмент у вигляді платіжної картки. Вид кредиту-кредитний ліміт на поточний рахунок. Тип кредиту - кредитування рахунку. Мета отримання кредиту - споживчі цілі. Сума кредиту (ліміту) - від 1000 грн. до 200000 грн. Строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців. Судом також встановлено, що наявний у матеріалах справи Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», який підписаний відповідачем електронним підписом, містить інформацію щодо загальної вартості кредиту, строку кредитування, ліміту кредиту, процентної ставки, порядку повернення кредиту та штрафних санкцій. Випискою по картці за період 03.07.2024 01.11.2025 підтверджується, що відповідач користувався наданим йому кредитним лімітом за допомогою банківської картки у споживчих цілях. Довідкою за лімітами підтверджується, що відповідачу встановлено ліміт 03.05.2024 року у сумі 0 грн., який 25.06.2024 року збільшено до 40 000 грн. та 27.02.2025 року збільшено банком до 85 000 грн. У розрахунку заборгованості станом на 06.11.2025 року зазначено, що заборгованість [PERSON] становить 115 219,02 грн., яка складається з: 84 759,79 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 83 606,52 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту; 1 153,44 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений); 30 009,06 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 6 821,67 грн. - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість; 23 187,39 грн. - залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість; 450,00 грн. - штраф. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2 та 2.1.1.2.3 Умов та правил банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, обов`язком клієнта є: погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплати винагороди банку. Доказів погашення заборгованості перед позивачем за користування кредитними коштами відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагається, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.11Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також Іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1054ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦКУкраїни зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст.1050ЦКУкраїни передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що свої зобов`язання перед відповідачем позивач виконав, що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням ним кредитних коштів у межах встановленого позивачем кредитного ліміту. Натомість, доказів погашення заборгованості перед позивачем за кредитом відповідач суду не надав, а відтак позов в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованості за тілом кредиту на суму 84 759,96 грн. та за відсотками у розмірі 30 009,06 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 450 грн., суд зазначає наступне. Судом встановлено, що у розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.05.2024 року, укладеного між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та клієнтом [PERSON] , станом на 08.11.2025 року відсутні підсумкові дані на підтвердження заборгованості відповідача за пенею. Оскільки наявними у справі доказами заборгованість відповідача за пенею не підтверджена, у суду відсутні підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості за пенею, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 450,00 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). У зв`язку із частковим задоволенням позову на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача належить стягнути 2 412,94 грн. судового збору.

Outcome: partial