Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1176275 від 02 .09.2023 у розмірі 16502,67 грн, а також витрат по сплаті судового збору та правничої допомоги. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 02 .09.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 1176275, відповідно якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності та платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 9500 грн на строк 366 днів, з кінцевим терміном повернення 02.09.2024. 31.01.2025 ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №31012025, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором № 1176275 . Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 1176275 . Відповідач порушив умови указаного договору позики, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість, через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 18.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу, зазначену в позовній заяві, про що свідчить конверт з відміткою - «адресат відсутній за вказаною адресою»; відзиву на позов або будь-якої іншої заяви чи клопотання на адресу суду не подала. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів для прийняття рішення, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.09.2023 [PERSON] , ознайомившись із паспортом споживчого кредиту ТОВ «Слон Кредит», звернувся до останнього із заявою-анкетою щодо надання йому позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Того ж дня, 02.09.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір № 1176275 про надання споживчого кредиту, відповідно якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності та платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. У п.1.3 договору зазначено, що загальний розмір кредиту становить 9500 гривень. За змістом п.1.4 договору, строк кредиту 366 днів, з кінцевим терміном повернення - 02.09.2024 року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. У п.1.4 договору зазначено, що процентна ставка є фіксованою. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: - з дати укладання договору до 02.11.2023 (включно) - 0,01% в місяць (0,12% річних); з 03.11.2023 (включно) і до кінця строку надання кредиту - 150,00% річних (далі - Поточні проценти). Отже, процентна ставка за користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) становить 0,41% на день (150,00% річних/365 днів). За змістом п.2.1 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 9500,00 гривень на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п.1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів). Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту № 1176275 від 02.09.2023 встановлено графік платежів. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Х578, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. З довідки директора ТОВ «Пейтек» №20250204-246 від 04.02.2025 вбачається, що 02.09.2023 о 15:49:09 проведено перерахунок коштів на суму 9500 грн, номер транзакції в системі Пейтек 10e7f302-19ed-483f-84a7-f73790396920, код авторизації 79ААОС, банк-еквайр АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Слон Кредит», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1176275 станом на 02.09.2024 та 19.03.2025 становить 16502,67 грн, з яких: 9500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 7002,67 грн заборгованість за процентами. 31 .01.20245 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір надання послуги з факторингу №31012025, за умовами якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором № 1176275 . П. 4.2.3 договору визначено, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) клієнтом та набутими (прийнятими) фактором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників для друку, за умови виконання фактором вимог цього договору щодо перерахування суми грошових коштів фінансування передбачених розділом 6 договору. 31.01.2025 ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було складено і підписано вищевказаний акт. Відповідно до платіжної інструкції №0492440000 від 31.01.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» на користь ТОВ «Слон Кредит» сплачено згідно договору факторингу №31012025 від 31.01.2025 в розмірі 3167274,41 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників для друку до договору надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1176275 загальна сума заборгованості становить 16502,67 грн, з яких: 9500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 7002,67 грн заборгованість за процентами. Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з положенням ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1ст. 1055 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Волевиявлення відповідача щодо підписання договору свідчить, що особа, яка погоджується укласти договір, отримала всі необхідні відомості для прийняття рішення про погодження умов договору. Обставин, які б спростовували посилання представника позивача щодо наявності боргу суду не надано; проте з долученого розрахунку заборгованості судом встановлено, що до стягнення з відповідача підлягає сума, заявлена у позові. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в кредитному договорі строк тіло кредиту та нараховані проценти за користування кредитом не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість задоговором №1176275 від 02.09.2023 у розмірі 16502,67 грн, з яких: 9500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 7002,67 грн заборгованість за процентами. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Щодо витрат на правничу допомогу необхідно зазначити таке. Відповідно до ч. 1, 2, п. 1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заявлене позивачем відшкодування витрат понесених на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн підтверджується копією договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, копією заявки на надання юридичної допомоги №684 від 01.02.2025, копією витягу з акту №5 про надання юридичної допомоги від 01.02.2025. В копії витягу з акту №5 про надання юридичної допомоги від 01.02.2025 зазначено обсяг наданих послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з відповідача та їх вартість: надання усної консультації 3000 грн; складання позовної заяви 6000 грн, що разом складає 9000 грн. У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи характер спірних правовідносин, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором, типовість справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і часу, витраченого на виконання цих робіт (послуг), суд вважає за необхідне зменшити витрати на правничу допомогу до 2000 грн. А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1500 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved