Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

09 січня 2026 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за територіальною підсудністю з Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 07 лютого 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z62.21839.003641045. 17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №17112023, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №17112023 від 17.11.2023, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №Z62.21839.003641045 від 07.02.2018 в розмірі 50 625,09 грн з яких: 8432,09 грн заборгованість за основною сумою боргу; 8935,99 грн заборгованість за відсотками; 33 257,01 грн заборгованість за комісіями. Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач [PERSON] не виконав свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість в загальній сумі 50 625,09 грн, для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 січня 2026 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України (а.с. 57). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 60-62). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 13.03.2026 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07 лютого 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z62.21839.003641045. Відповідно до п. 1.2. кредит надається строком на 24 місяці. Відповідачу на підставі договору від 07 лютого 2018 року АТ «Ідея Банк», як кредитодавець, надав суму кредиту в розмірі 35 191,00 грн із встановленою сплатою змінюваної процентної ставки в розмірі 15% від суми кредиту (у процентному вираженні). Сторонами було узгоджено всі умови укладеного договору, що підтверджується електронними підписами у самому Договорі, паспорті споживчого кредиту, заяві-анкеті тощо (а.с. 5-15). Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст. 509, 526, 530, 527, 610, 611, 1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, що підтверджується положеннями ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №17112023, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників (а.с. 22-23 зворот). Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №17112023 від 17.11.2023, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №Z62.21839.003641045 від 07.02.2018 в розмірі 50 625,09 грн з яких: 8432,09 грн заборгованість за основною сумою боргу; 8935,99 грн заборгованість за відсотками; 33 257,01 грн заборгованість за комісіями (а.с. 25). Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №Z62.21839.003641045 від 07 лютого 2018 року новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів тощо. Оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №Z62.21839.003641045 від 07.02.2018 в розмірі 50 625,09 грн з яких: 8432,09 грн заборгованість за основною сумою боргу; 8935,99 грн заборгованість за відсотками; 33 257,01 грн заборгованість за комісіями. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 1).

Outcome: approved