Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Вилківської міської радита просила суд визнати право власності на спадщину за нею. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказує, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] померла сестра позивача [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] , при житті володіли 1/2 часткою житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інша, 1/2 частка вказаного житлового будинку належала рідному дядькові [PERSON] , відповідно двоюрідному дідові позивача. Після смерті [PERSON] , батько, позивач та сестра фактично прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав на належну матері частку житлового будинку. Після смерті батька, [PERSON] , сестра фактично прийняла спадщину, але не встигла оформити своїх спадкових прав на належну батькові частку житлового будинку і померла. [INFO] помер [PERSON] - двоюрідний дід. У зв`язку з тим, що він проживав разом з ними, був самотнім, не мав родини, тому догляд за ним та поховання здійснювала позивач та її родина. Згідно акту про встановлення фактів, позивач є двоюрідною онукою [PERSON] , доглядала його, прибирала, готувала їжу, купувала ліки та дійсно проживала разом з [PERSON] однією сім`єю в [ADDRESS] , більше п`яти років, а саме з 28.11.2000 до моменту його смерті, [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на іншу 1/2 частки вищевказаного житлового будинку. Після смерті матері, батька, сестри та діда, позивач як єдина спадкоємиця, що залишилася жива, звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльської нотаріальної контори Гіренко М.М., щодо оформлення спадщини, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Але, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на житловий будинок на батька та сестру, недоведеністю родинних відносин з дідом та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 20.01.1958 року посвідченого нотаріусом 16.01.1959 року та зареєстрованого за № 346, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво. На підставі ухвали Кілійського районного суду від 03 листопада 1965 року була укладена мирова угода, згідно якої 1/2 житлового будинку було передано колишній дружині [PERSON] - [PERSON] . Згодом, [PERSON] продала свою 1/2 частку житлового будинку [PERSON] та [PERSON] , але оригіналу договору купівлі-продажу в документах на житловий будинок знайдено не було, збереглася тільки копія. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просила суд: - визнати за [PERSON] , право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування після [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] . Позивачем було надано заяву, відповідно до якої вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Вилківської міської ради повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Згідносвідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.05.1982 р. рос. [PERSON] та рос. [PERSON] зареєстрували шлюб 01.05.1982 року, про що зроблено актовий запис за № 26. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.1983 р. та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.1987 р. рос. [PERSON] та рос. [PERSON] є батьками: рос. [PERSON] , [INFO] та рос. [PERSON] [INFO] . Згідносвідоцтва про шлюб [NUMBER] від 29.07.2007 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.07.2007 року, про що зроблено актовий запис за № 36. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 вересня 2010 року, актовий запис № 107. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 лютого 2015 року, актовий запис № 153 [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 6 червня 2023 року, актовий запис № 49. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19 липня 2023 року, актовий запис № 1027. [PERSON] та [PERSON] належала 1/2 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Вилківської міської ради 20.12.1983 року, зареєстрованого за № 201 та інша 1/2 частка вказаного житлового будинку належала [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вилківської міської ради 23.07.1979 року за № 2750. Відповідно до технічного паспорта від 22.08.2023 року житловий будинок [ADDRESS] складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 81,6 кв. метра, житлова площа 35,6 кв. метра), літ. Б літня кухня, літ. В1 сарай, літ. Г - альтанка, літ. Д - вбиральня, №1-2,І - надвірні споруди. Згідно акту складеного депутатом Вилківської міської ради Щербатовим Я.Г., підтверджених сусідами [PERSON] , проживаючим по [ADDRESS] та [PERSON] , проживаючим по [ADDRESS] , [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON] , доглядала його, прибирала, готувала їжу, купувала ліки та дійсно проживала разом з [PERSON] однією сім`єю в [ADDRESS] , більше п`яти років, а саме з 28.11.2000 до моменту його смерті, [INFO] . [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльської нотаріальної контори Гіренко М.М., щодо оформлення спадщини, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на житловий будинок на батька та сестру, недоведеністю родинних відносин з дідом та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 83642539 від 17.12.2025 р. сформованої приватним нотаріусом Гіренко М.М. вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] приватним нотаріусом Гіренко М.М. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 71653832 та номером у нотаріуса 212/2023. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 83642438 від 17.12.2025 р. сформованої приватним нотаріусом Гіренко М.М. вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] приватним нотаріусом Гіренко М.М. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 83642438 та номером у нотаріуса 213/2023. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 83642490 від 17.12.2025 р. сформованої приватним нотаріусом Гіренко М.М. вбачається, інформація у Спадковому реєстрі відносно [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 83642239 від 17.12.2025 р. сформованої приватним нотаріусом Гіренко М.М. вбачається, інформація у Спадковому реєстрі відносно [PERSON] відсутня. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved