Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів та просив зменшити розмір аліментів, визначених судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року у цивільній справі № 127/33461/25, яким було стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 22.10.2025 року, та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи позовні вимоги тим, що на його утриманні перебуває ще троє власних неповнолітніх дітей та троє неповнолітніх прийомних дітей. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Вказану ухвалу було надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ), однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було, поштове відправлення повернулося до суду «за закінченням терміну зберігання». Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року у цивільній справі № 127/33461/25 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 22.10.2025 року. Крім того, позивач [PERSON] є батьком ще трьох власних дітей та прийомним батьком трьох дітей. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є позивач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.03.2022 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.12.2023 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.12.2025 року. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є прийомними дітьми, що підтверджується довідкою Літинської селищної ради від 09.12.2025 року № 1490. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Отже, конструкція зазначених вище норм права визначає альтернативні підстави для зміни (зменшення) розміру аліментів як на підставі ст. 192 СК України, так і на підставі ч. 7 ст. 170 ЦПК України. Аналіз вказаних норм права дозволяє зробити висновок, що, з огляду на особливості наказного провадження у цивільному судочинстві та порядку доказування у такому провадженні, зокрема, відсутності у позивача (боржника) можливості заперечувати проти видання судового наказу про стягнення аліментів у відповідному розмірі за наявності у платника аліментів ще однієї дитини, тому розмір аліментів може бути зменшено за позовом платника аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Отже, за наявності у платника аліментів більше однієї дитини стягнення аліментів у розмірі чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину є необґрунтованим. Таким чином, суд вважає за можливе зменшити частку від доходу стягуваних з [PERSON] аліментів, враховуючи наявність у платника аліментів ще трьох власних дітей та трьох прийомних дітей. Відповідно до ст. 128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові; при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку ; обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей; у цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Враховуючи, що 70% від заробітку (доходу) дорівнює 7/10 часток, а також рівність чотирьох власних дітей [PERSON] у праві на утримання батька, суд здійснює такий розрахунок аліментів. 7/10 часток : 4 дітей = 7/10 : = 7/40; 7/40 = 0,175; 0,175 * 100% = 17,5% на кожну дитину, що є еквівалентним 7/40 часток. При цьому, є неможливим стягнення аліментів у твердій грошовій сумі (50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), оскільки відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд виключно за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, суд роз`яснює отримувачеві аліментів відповідачеві [PERSON] її право звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів у разі зміни або припинення обставин, які стали підставами для зменшення розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене, існують підстави для зміни (зменшення) розміру аліментів та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7/40 частин від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття, тобто позов підлягає частковому задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України (оскільки відповідач [PERSON] як отримувач аліментів звільнена від сплати судового збору, то сплачений при зверненні до суду позивачем [PERSON] судовий збір стягненню на його користь не підлягає).

Outcome: partial