Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 31.10.2025 звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, просить суд: стягнути з відповідача на його користь заборгованість у загальному розмірі 37341,36 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8400 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 28 941,36 грн; заборгованість за нарахованими процентами 0,00 грн; заборгованість за комісіями 0,00 грн, інфляційні збитки 0,00 грн; нараховані 3% річних 0,00 грн; судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000, 00 грн. Стислий виклад позиції позивача. Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.06.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] (далі позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 2427468 (далі Договір). За цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні. Умовами Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; тип процентної ставки фіксований; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 8400,00 грн, та те, що позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті. До того ж, Відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами ПРАВИЛ НАДАННЯ ГРОШОВИХ КОШТІВ У ПОЗИКУ, В ТОМУ ЧИСЛІ І НА УМОВАХ ФІНАНСОВОГО КРЕДИТУ ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною Договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього Договору позики. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Правилами, розміщеними на сайті товариства (https://money4you.ua/pro-nas/normatyvna-dokumentatsiya/), зокрема передбачено, що договір позики з фізичною особою укладається в інформаційно-телекомунікаційні системі товариства дистанційно, в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 13.10.2021 було укладено договір № 13/10-2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2427468. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2427468. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2427468. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2427468 від 02.06.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 37341,36 грн, з яких: Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 8400,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 28941,36 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами 0,00 грн; заборгованість за комісіями 0,00 грн; інфляційні збитки 0,00 грн; нараховані 3% річних -0,00 грн. Звертає увагу суду, що з моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій та/або будь-яких інших додаткових нарахувань. На підставі вищевикладеного позивач і звернувся з позовом до суду. 28.01.2026 від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що нарахування відповідних сум відсотків є безпідставним, адже здійснено всупереч положень чинного законодавства та правових висновків Верховного Суду, з огляду на наступне. Між ТОВ «МАНІФОЮ» як позикодавцем та [PERSON] як позичальником 02.06.2021 укладено Договір позики № 2427468. Відповідно до умов якого позичальнику надано у власність грошові кошти у сумі 8 400 грн строком на 30 днів (до 02.07.2021). Право вимоги за вказаним договором вперше відступлено 13.10.2021 року на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», при цьому у документах про відступлення первісним кредитором зафіксовано розмір переданої заборгованості - 25 972,80 гривень, а період нарахування відсотків склав 133 дні (з 03.06.2021 по 13.10.2021). Фактично нарахування відсотків проводилися протягом 4 місяців, що значно перевищує погоджений сторонами строк кредитування (30 днів). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. За аналогічними обставинами Великою Палатою Верховного Суду вже сформовано правові висновки (справи № 202/4494/16-ц; №912/1120/16), у яких зокрема йдеться, що «у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності, строковості. Зі спливом строку кредитування, у кредитодавця припиняється право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. Великою Палатою уже неодноразово вказувалось на те, що цивільне законодавство передбачає випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання також урегульовані законодавством. Так, у випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно- правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували продовження строку дії кредитних договорів, зміну первісно погоджених строків виконання зобов`язань або наявність погодженої сторонами пролонгації на відповідних умовах. За відсутності підтверджених даних щодо пролонгації, нарахування процентів та інших платежів після спливу первісного строку дії договорів є безпідставним та таким, що не ґрунтується на належному доказовому підґрунті. Зауважує, що після відступлення вимоги до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», вони продовжили здійснювати безпідставні нарахування відсотків до 23.02.2022 року. Після таких нарахувань загальна сума заборгованості зросла до 37 341,36 грн. Надалі, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 10.01.2023 відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 2427468. Позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення заборгованості з його Довірительки, спираючись на розрахунки, що сформовані попередніми кредиторами всупереч чинному законодавству. Таким чином, заявлена позивачем заборгованість сформована з порушенням умов договору та меж переданого права вимоги, оскільки її збільшення відбулося за рахунок донарахувань за період, що не входив до погодженого строку користування кредитом. Підсумовуючи викладене, вимоги позивача у частині стягнення процентів є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки нараховані після спливу визначеного договором строку користування позикою, без належних доказів пролонгації чи зміни умов договору та всупереч усталеним правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду. Заявлена до стягнення сума заборгованості сформована на підставі неправомірних розрахунків попередніх кредиторів, виходить за межі переданого права вимоги та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Крім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн, що становить значну частину ціни позову та фактично становить більше третини заявлених позовних вимог. За таких обставин зазначена сума є явно неспівмірною із характером спірних правовідносин, складністю справи та обсягом процесуальних дій. Просить позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши заборгованість у розмірі 8 400 грн тіло кредиту, у решти позовних вимог відмовити; стягнути з позивача витрати на правову правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 04.02.2026 від представника позивача надійшли письмові пояснення відповідно до яких просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначаючи, що Відповідач не заперечує факту укладення кредитних договорів, та отримання кредитних коштів. 02.06.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] (далі позичальник та/або відповідач) укладено Договір позики №2427468 (далі Договір). Згідно п.2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,49750 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п.2.4.3. договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Згідно п.2.4.4. Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п.2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. Пунктами 3.1. та 3.2. Договору позики визначені проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику. Згідно п.3.1.3. Договору позики у період прострочення Позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п.2.4.4. Відповідно до п.3.2.1. Договору позики проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором у розмірі, визначеному п.2.5 Договору, за кожен день прострочення. Відповідно до п.3.10 Договору

Outcome: partial