Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] через представника адвоката Пацулу В.О. звернулись до суду з позовом до [PERSON] , Золотниківської сільської ради (ОТГ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний реєстратор прав на нерухоме майно Теребовлянської міської ради Тернопільської області Гавдьо Тарас Григорович, у якому просять визначити що їм налижать по 1/6 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на які вони мають право як члени колишнього колгоспного двору. В обґрунтування заявлених вимог, вказують на те, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON] , який помер [INFO] , члени двору: дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , який помер [INFO] , онука [PERSON] , онука [PERSON] . Із введенням в дію Закону України "Про власність" колгоспна власність будинковолодіння по [ADDRESS] перетворилась на спільну сумісну власність всіх шести його членів без визначення часток і існує по даний час. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11.01.2024 у справі №606/2232/23 позов задоволено та визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , з яких 1/6 частки вище вказаного домоволодіння як спадкоємиці першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , 3/12, або 1/4 частки вище вказаного домоволодіння як спадкоємиці першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/6 частки вище вказаного домоволодіння як спадкоємиці першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та 1/6 частки вище вказаного домоволодіння як члена колишнього колгоспного двору. 19.11.2025 державним реєстратором прав на нерухоме майно Теребовлянської міської ради Гавдьо Т.Г. за наслідками розгляду заяви позивача про проведення державної реєстрації права власності на часткужитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Враховуючи вказані обставини, позивачі не можуть виділити належні їм частки в майні колишнього колгоспного двору та оформити на них правовстановлюючі документи без звернення до суду, оскільки не визначена частка в майні колгоспного двору. Ухвалою суду від 05.12.2025 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04.02.2026, яке надалі було відкладено на 12.03.2026. Позивачі та їх представник адвокат Пацула В.О. в судове засідання не з`явились, однак представником було подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак 04.02.2026 нею було подано до суду заяву, у якій вона зазначила, що позов визнає, не заперечує проти ухвалення судом рішення про його задоволення, просила розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача Золотниківської сільської ради (ОТГ) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа державний реєстратор прав на нерухоме майно Теребовлянської міської ради Тернопільської області Гавдьо Т.Г. в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до копії довідки, виданої виконкомом Золотниківської сільської ради № 155 від 20.11.2025 господарство, яке належало [PERSON] і розташоване в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 відносилось до колгоспного двору. На період 15.04.1991 у дворі проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] . Такі ж відомості щодо проживання вказаних осіб у житловому будинку станом на 1991 рік відображені у копії погосподарської книги вказаного вище господарства. Згідно виданого повторно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.10.2023 [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 6. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.01.1994 [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 1. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2023 [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 23. Теребовлянським бюро технічної інвентаризації за № 243 від 28.09.2023, власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] є [PERSON] , однак право власності не зареєстровано. Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від 25.09.2023, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 69,9 кв.м., з якої житлова 50,8 кв.м.. Відповідно до висновку про вартість майна станом на 17.10.2025ринкова вартість житлового будинку становить 255804,00 грн, в тому числі 1/6 частка в вартості становить 42634,00 грн. (а.с.25). Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були: [PERSON] , який помер [INFO] , його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , який помер [INFO] , онука [PERSON] , онука [PERSON] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/6 частці житлового будинку кожному. Такі ж обставини вже встановлені судом у рішенні Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11.01.2024 у справі №606/2232/23, яким позов задоволено та визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , з яких 1/6 частки вище вказаного домоволодіння як спадкоємиці першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , 3/12, або 1/4 частки вище вказаного домоволодіння як спадкоємиці першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/6 частки вище вказаного домоволодіння як спадкоємиці першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та 1/6 частки вище вказаного домоволодіння як члена колишнього колгоспного двору. 19.11.2025 державним реєстратором прав на нерухоме майно Теребовлянської міської ради Гавдьо Т.Г. за наслідками розгляду заяви позивача про проведення державної реєстрації права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. За умовами частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів частини першої статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 частиною другої статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачами, а також те, що через неналежну державну реєстрацію права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивачі не можуть реалізувати своїх прав, їй права підлягають судовому захисту.

Outcome: approved