Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У січні 2026 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що позивач розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інтернет публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування в АТ «Райффайзен Банк». У публічній пропозиції визначено, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю публічну пропозицію, приписує заяву про акцепт публічної пропозиції/угоду за встановленою формою. Відповідач подала позивачу заяву про акцепт публічної пропозиції/угоди від 16 січня 2025 року № CMDPI-3688446. Згідно із цією заявою відповідач прийняла умови публічної пропозиції банку на отримання банківських послуг, які детально описані у правилах, висловлюючи свою повну та беззастережну згоду з ними. Так, 27 квітня 2025 року АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] уклали заяву-договір про надання кредиту готівкою № 014/MR/82/41700875387498, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 150 000 грн на строк до 27 квітня 2031 року зі сплатою 36 % річних. Відповідач зобов`язалась використати кредит відповідно до умов, повернути його, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів банку. Згідно з умовами договору, позичальник зобов`язана сплачувати проценти за кредит щомісяця у складі ануїтетного платежу, визначеного графіком, згідно з процентною ставкою, встановленою у заяві. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом від дня його отримання до повного погашення, використовуючи метод факт/факт. У разі затримання платежу, проценти нараховуються на залишок заборгованості після закінчення терміну кредиту до дня його погашення. Щомісячний ануїтетний платіж включає частину основної суми кредиту і проценти, розраховані за формулою, що враховує процентну ставку і термін кредитування. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору, що підтверджується копією виписки по рахунку. Водночас відповідач не виконала належним чином свої кредитні зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредиту на її адресу 01 грудня 2025 року направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань, надавши можливість останній добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів, проте у визначені у вимозі строки кошти вона не сплатила. Станом на 01 грудня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 166 544,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 148 082,34 грн (у тому числі прострочена заборгованість 2 579,76 грн), заборгованість за нарахованими процентами 18 462,34 грн (в тому числі прострочена заборгованість 17 878,12 грн). На підставі викладеного АТ «Райффайзен Банк» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором від 27 квітня 2025 року № 014/MR/82/41700875387498 у розмірі 166 544,68 грн, судовий збір 3 328 грн. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Рух справи 14 січня 2026 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2026 року справу № 539/184/26 передано судді Пилипчуку М. М. У відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 20 січня 2026 року вказано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 23 лютого 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Учасники процесу у судове засідання 23 лютого 2026 року не з`явилися, розгляд справи відкладено на 23 березня 2026 року. 23 березня 2026 року учасники процесу в судове засідання не з`явились. Позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника за наявними матеріалами справи, вказував, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за її зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Суд вважає, що відповідач не з`явилася в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 23 березня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 27 квітня 2025 року [PERSON] ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, підписавши за допомогою електронного підпису паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою». АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] 27 квітня 2025 року підписали заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» № 014/MR/82/41700875387498, за змістом якої відповідач просила надати кредит у розмірі 150 000 грн на строк 72 місяці. АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] 27 квітня 2025 року підписали додаток до заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди № СМDРІ-3688446 від 27 квітня 2025 року заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/MR/82/41700875387498, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 150 000 грн зі сплатою відсотків у розмірі 36 % річних, термін користування кредитом 72 місяці (до 27 квітня 2031 року). Позичальник зобов`язалась належним чином повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісію, згідно умов договору та тарифів кредитора, і виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. [PERSON] 27 квітня 2025 року підписала графік платежів, в якому також зазначено строк кредитування, розмір відсотків, загальні витрати за кредитом тощо. Відповідно до графіку платежів, за умовами договору, відповідач повинна була сплачувати кошти по кредиту 27 числа щомісяця, в тому числі проценти у складі ануїтетного платежу, згідно з процентною ставкою, встановленою договором. 27 квітня 2025 року АТ «Райффайзен Банк» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] кредитні кошти у розмірі 150 000 грн, що підтверджується випискою по рахунку від 03 грудня 2025 року. Вказаною випискою також підтверджується, що відповідач частково виконувала свої кредитні зобов`язання. Позивач 01 грудня 2025 року направив відповідачу письмову вимогу про дострокове виконання грошової зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку, свої зобов`язання відповідач за умовами договору не виконувала належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 грудня 2025 року складає 166 544,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 148 082,34 грн (у тому числі прострочена заборгованість 2 579,76 грн), заборгованість за нарахованими процентами 18 462,34 грн (у тому числі прострочена заборгованість 17 878,12 грн). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Враховуючи факт підписання відповідачем електронним підписом паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», заяви на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» № 014/MR/82/41700875387498, додатка до заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди № СМDРІ-3688446 від 27 квітня 2025 року заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/MR/82/41700875387498, графіку платежів, суд дійшов висновку, що між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] 27 квітня 2025 року укладено кредитний договір. Вказані обставини свідчать про дотримання форми зазначеного правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти. Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору». Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклала кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернула, тому АТ «Райффайзен Банк» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення кредитної заборгованості. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору. Отже, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредиту, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не нею, матеріали справи не містять. Про укладення між сторонами правочину, за яким заявлено вимоги у цій справі, свідчить й виконання ними певних обов`язків: кредитор надавав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою про рух коштів на рахунку останньої, а боржник в свою чергу періодично здійснювала погашення кредитної заборгованості. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за заявою-договором від 27 квітня 2025 року № 014/MR/82/41700875387498 становить 166 544,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 148 082,34 грн (у тому числі прострочена заборгованість 2 579,76 грн), заборгованість за нарахованими процентами 18 462,34 грн (у тому числі прострочена заборгованість 17 878,12 грн). Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за заявою-договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини перша статті 133 ЦПК України). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 328 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved