Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 30.06.2025 [PERSON] подано до Ірпінського міського суду Київської області позов про визначення місця проживання дитини, який обґрунтовано таким. 15.09.2018 між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, [INFO] у сторін народився спільний син [PERSON] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14.10.2024 шлюб між сторонами розірвано. Син на момент звернення до суду проживав разом з матір`ю за адресою в [ADDRESS] . Однак мати дитини чинить перешкоди у його спілкуванні з дитиною. Також у позовній заяві позивач зазначив, що працює у Ірпінському ліцеї №3 Ірпінської міської ради за основним місцем роботи та має самостійний заробіток, який достатній для утримання дитини. У зв`язку з викладеним виникла необхідність у визначені місця проживання сина. Позивач може матеріально забезпечувати дитину, ним створено всі умови для його розвитку та виховання. Позивачу належить на праві приватної власності квартира в місті Ірпені. Позивач закінчив заклад середньої освіти у місті Ірпені та отримав повну загальну середню освіту, а у подальшому вищу юридичну освіту у закладах вищої освіти. Покликаючись на положення статей Сімейного кодексу України, правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №377/128/18, від 16.02.2024 у справі №465/6496/19, від 22.05.2024 у справах №643/7509/21, від 14.09.2022 у справі №466/1071/20, від 26.10.2022 у справі №750/9620/20, від 04.10.2023 у справі №208/4667/20, від 14.12.2022 у справі № 742/2571/21, від 10.01.2024 у справ №183/3958/20, практику Європейського суду з прав людини у конкретних рішеннях, [PERSON] просив визначити місце проживання малолітнього сина почергово з кожним з батьків у такому порядку: два тижні з батьком та два тижні з матір`ю; двотижневий період проживання розпочинати з 10:00 неділі; перші два тижні з дня набрання рішенням суду законної сили малолітній [PERSON] проживає з батьком; по завершенні двох тижнів той з батьків, з ким проживав [PERSON] зобов`язаний супроводити його до місця проживання іншого з батьків та передати під фізичну опіку іншого з батьків. Також в обґрунтування зазначив, що почергове проживання дитини з кожним із розлучених батьків дає змогу обом батькам брати повноцінну участь у вихованні (розподіл батьківських обов`язків), що відповідає найкращим інтересам дитини. З 2022 Верховним Судом у своїх рішеннях зверталася на увага на те, що національне та міжнародне законодавство визначає рівність прав і обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, за загальним правилом вважається, що дитина любить обох батьків однаково і, відповідно, потребує уваги та любові обох. Спільне батьківство, зокрема модель спільної опіки, базується на здатності батьків здійснювати координацію, підтримувати одне одного та допомагати одне одному як лідери сім`ї і може покращити співпрацю між батьками та зменшити ризик потенційних суперечок, оскільки така модель вільна від тягаря «переможець - переможений». Необхідність застосування спільної фізичної опіки є відповіддю на зміни в суспільних цінностях і нормах, спрямована на поступовий рух до більш рівного розподілу сімейних обов`язків між батьками та матерями. Спільна фізична опіка сприяє відкритому доброзичливому спілкуванню між батьками, мінімізації конфліктів та розчарувань, приносить користь стосункам «мати (батько) - дитина», тобто за моделі спільної опіки батьки можуть брати участь не лише у дозвіллі дитини, а й активну участь у її вихованні, освіті, підтримці. 22.07.2025 представником [PERSON] через підсистему «Електронний суд» подано зустрічну позовну заяву, яку мотивовано таким. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14.10.2024 розірвано. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом від 02.07.2025. Сторони у справі вже тривалий час проживають окремо. Ірпінським міським судом Київської області 15.07.2025 у справі № 367/7780/25 видано судовий наказ, яким стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач за зустрічним позовом повністю віддає дитині свою любов і турботу, велику увагу приділяє розвитку дитини. Окрім відвідин дошкільного навчального закладу, Позивач за зустрічним позовом з сином читають книги, займаються малюванням та розвитком творчих здібностей, систематично відвідують дитячі майстер-класи, гуртки, корекційні заняття, ігрові кімнати, різного роду виставки. Тобто, мати прикладає максимум зусиль для того, щоб надати дитині належний та різнобічний розвиток. Після розірвання шлюбу, фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин сторони намагалися досягнути згоди щодо визначення місця проживання дитини та способів участі батьків у вихованні дитини. Однак, останнім часом вже частіше почали виникати непорозуміння та конфліктні ситуації з приводу цього. Між сторонами був укладений відповідний Договір щодо утримання дитини, визначення місця проживання та визначення способів участі батьків у вихованні. За згаданим договором місце проживання дитини було визначено із матір`ю. Однак відсутність чіткого графіку спілкування батька та сина породила в реальному житті ряд суперечок, проблем, порушення домовленості з боку батька щодо перебування у нього дитини. Сторони розірвали цей договір. Натомість відразу після розірвання договору батько подав позовну заяву до суду про визначення місця проживання дитини. У поданій позовній заяві батько пропонує почергово (то у батька, то у матері) визначити місце проживання малолітнього сина. Однак, такий варіант та модель спільної опіки не може бути застосована на цьому етапі між сторонами справи, враховуючи вік дитини (4 роки), його більшу емоційну та психологічну прихильність до матері та інтереси дитини. Тому, мати, [PERSON] вирішила звернутися до суду із даним зустрічним позовом про визначення місця проживання сина та визначення способів участі батька у вихованні дитини. [PERSON] любить свою дитину та має змогу забезпечити її всім необхідним, вона постійно слідкує за станом здоров`я сина, знає детально про його особливості здоров`я та як потрібно звести до мінімуму ризики проявлення різних захворювань, яке харчування йому необхідне, постійно відвідує з сином лікарів, піклується про його розвиток, дитина отримує всі профілактичні та необхідні щеплення, стан здоров`я дитини добрий, дитина здорова. Мати працює на посаді начальника відділу міжнародних зв`язків у Державному податковому Університеті, має стабільний дохід, за місцем своєї роботи характеризується позитивно, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, у розшуку не перебуває, не знятої чи непогашеної судимості немає, до кримінальної відповідальності не притягувалася. Наразі [PERSON] із дитиною проживають у квартирі за адресою [ADDRESS] , у своїх родичів, за місцем проживання мати теж характеризуються позитивно, скарг від сусідів не надходило, дитині створено всі належні та комфортні умови для життя та розвитку. Відповідно до висновку психолога логопедично-корекційного центру "Logo Family" психоемоційний стан [PERSON] стабільний, рівень психологічного розвитку відповідає віковим нормам, спостерігається емоційна прив`язаність до обох з батьків, проте більш стабільний емоційний контакт з матір`ю дитини, яка забезпечує основний догляд. Відповідно до психологічної характеристики дитини логопедично-корекційного центру "Logo Family" також вбачається емоційна прив`язаність до матері. Дитина є вихованцем групи « Барвінок » ДНЗ №1 "Лісова пісня" міста Ірпеня з вересня 2024 року. Відповідно до характеристики на дитину вбачається, що він систематично відвідує садок, поведінка дитини стійка, добре контактує з дорослими та однолітками. Хлопчик - активний, розумний, багато чого знає і вміє для свого віку. Ніколи не проявляє агресії чи недружелюбності, між ним та дітьми ніколи не виникає конфліктів. Він завжди доглянутий та охайний. Батьки приділяють увагу та турботу до дитини. За обставин які склалися Позивачем за зустрічним позовом створено усі належні умови для дитини, в нього є своє "дитяче" місце, де він грається, є спальне місце, де він відпочиває, дитина забезпечена іграшками, книгами та іншими речами для розвитку. Виходячи з найкращих інтересів дитини віку [PERSON] (4 роки), а також створених для нього умов проживання, його більшої емоційної прив`язаності до мами та враховуючи, що Позивач за зустрічним позовом, займається його вихованням, піклується про нього, водить його до дошкільних та інших закладів, хлопчик має стійкий соціальний та психологічний зв`язок за місцем свого проживання, то доцільно на даний час визначити місце проживання дитини з матір`ю, оскільки це відповідає його інтересам. Позивач має можливість забезпечити дитині належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини. Разом з тим, [PERSON] не чинить жодних перешкод для спілкування [PERSON] із сином і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування батька. При цьому, звернула увагу, що аналіз норм національного та міжнародного законодавства дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Також перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Оскільки [PERSON] просить суд визначати місце проживання малолітньої дитини з нею, для збереження найкращих інтересів в першу чергу дитини, для усунення спорів та конфліктних ситуацій щодо графіків спілкування та побачень з сином, вона також вважає за доцільне у цій позовній заяві вказати позовну вимогу про визначення способів участі батька у вихованні сина. У вихованні дитини мають брати участь обоє з батьків. Дитина не повинна стати "жертвою" конфліктних ситуацій між батьками. Але таке спілкування та виховання має відповідати тільки якнайкращим інтересам дитини. Визначення способів участі батька у вихованні сина у цій справі пов`язано з тим, що наразі спілкування має абсолютно не врегульований характер (наприклад, незаплановані та неузгодженні з матір`ю дитини зустрічі, вимоги батька надати дитину, яка хворіє з температурою та інше). Зауважила, що при встановленні та визначені графіку спілкування з дитиною необхідно враховувати інтереси не тільки того з батьків, хто проживає окремо, а й в першу чергу інтереси дитини, її стан здоров`я, графік навчання, навчальний процес, підготовку до занять, відпочинок, сон, харчування, де та в яких умовах буде знаходитися дитина. Отже, встановлення способів участі батька у вихованні дитини не може ґрунтуватися виключно на потребах та інтересах того з батьків, хто проживає окремо, першочергове значення при цьому мають інтереси дитини. Оскільки [PERSON] не чинить перешкод у спілкуванні дитини з батьком, а навпаки сприяє цьому, то у найкращих інтересах дитини буде ефективним способом вирішення спору саме встановлення такого графіку спілкування відповідача з сином, який буде враховувати: режим дня дитини, вік дитини, зайнятість дитини у дошкільних навчальних закладах, а зустрічі відповідача будуть проводитися у присутності Позивача на території Ірпінського регіону. Зауважила, що з часом вона не виключає того, що способи участі батька у вихованість дитини можуть бути змінені, так як будуть змінюватися вік, потреби дитини. [PERSON] не заперечує проти участі батька у вихованні дитини та їх спілкування, але в найбільш сприятливих для дитини умовах, з урахуванням розумного часу та особливостей їх взаємовідносин, тому вважає, що попередньо необхідно узгодити та обговорити порядок і умови їх спілкування з урахуванням інтересів дитини. Зазначено, що у разі якщо між дитиною і батьком немає психологічного зв`язку й дитина з огляду на її вік та тривале проживання з матір`ю повноцінно не сприймає його як батька, зустрічі батька з дитиною доцільно розпочати проводити у присутності матері. Враховуючи вік дитини, спосіб та графік її життя, на даний час такі способи участі батька у вихованні сина будуть відповідати інтересам дитини. Оскільки між сторонами справи не досягнуто згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, то [PERSON] вважає за доцільне визначити батьку дитину його способи участі у вихованні сина таким чином: 1) спілкування засобами мобільного, телекомунікаційного зв`язку у всіх можливих засобах зв`язку "Вайбер", "Телеграм", "Ватсап", тощо (у вівторок або четвер) у погоджений період часу з 17:00 - 19:00, тривалістю до 30 хв; 2) особисті зустрічі один раз на два тижні (у вівторок або четвер) - з 17:00 до 19:00 (або 20:00) в присутності матері дитини [PERSON] , на території Ірпінського регіону, без присутності сторонніх осіб, які не мають родинного зв`язку. Покликаючись на положення статей 19, 141, 153, 155, 157, 160 та 161 Сімейного кодексу України, нормативні акти міжнародного законодавства, практику Верховного Суду, викладену у конкретних рішеннях від 08.04.2020 у справі №205/1621/18, від 16.11.2020 у справі № 313/310/18; від 06.02.2019 у справі № 127/15879/17-ц; від 14.07.2020 у справі №127/28537/18, а також у справах №754/9026/16-ц, № 607/25451/19 просили позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з [PERSON] понесені [PERSON] судові витрати. Через підсистему «Електронний суд» 22.07.2025 представником відповідача за первісним позовом адвокатом Неродою А.І. подано відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому зазначено, що [PERSON] визнає обставини, зазначені [PERSON] щодо факту реєстрації та розірвання шлюбу, народження спільного сина. Однак позовні вимоги не визнаються у повному обсязі з огляду на таке. Всупереч позиції [PERSON] . [PERSON] не чинить жодних перешкод для його спілкування з сином. На думку [PERSON] запропонована так звана модель «спільної опіки» не узгоджується з обставинами справи та не враховує інтересів дитини, тому є не обґрунтованою. Застосування спільної опіки над дитиною з почерговим проживанням у батьків грунтується лише на рівності прав обох батьків на утримання та виховання дитини, однак указане не відповідає інтересам дитини та обставинам справи. [PERSON] не зазначено які ж саме перешкоди чинить мати щодо спілкування батька з дитиною. Позов містить лише цитування норм права та загальні фрази щодо наявності перешкод, однак конкретних фактів не наведено. Вважає, що не можливо розцінювати як факт створення перешкод у спілкуванні відмову надати дитину на будь-яку вимогу в будь-який час доби тому з батьків, хто проживає окремо, оскільки варто враховувати графік дня дитини, спосіб її життя, заплановані візити до лікаря, стан здоров`я, відвідування гуртків, секцій та інші потреби. Визначення місця проживання дитини не може ґрунтуватися виключно на потребах та інтересах того з батьків, хто проживає окремо, першочергове значення при цьому мають інтереси дитини. При цьому, якщо батьки перебувають у рівних умовах, мають однакове ставлення до своїх батьківських обов`язків та у разі однакової прихильності дитини до обох батьків, місце проживає має бути визначене з тим з батьків, яким створено більш сприятливі умови для проживання. Зауважила, що у цій ситуації слід ураховувати вік дитини - 4 роки (на момент подання заяви), прихильність дитини до матері, більш стійкий психо-емоційний зв`язок з матір`ю, що підтверджується висновками, інтересами та станом здоров`я дитини. Звернула увагу, що при реалізації моделі спільної опіки можуть виникати труднощі у зв`язку з конфліктами між батьками, логістичними проблемами, небажанням дитини підтримувати активний контакт з одним з батьків. Між сторонами був укладений договір щодо здійснення батьківських прав та утримання дитини і у ньому було визначено місце проживання дитини з матір`ю, у процесі виконання цього договору між батьками виникали непорозуміння та розбіжності через відсутність чіткого графіку побачень. Виходячи з найкращих інтересів дитини, віку [PERSON] (4 роки), створених для нього умов проживання, його більшої емоційної прив`язаності до мами та враховуючи, що вона займається його вихованням, піклується про нього, водить його до дошкільних та інших закладів, хлопчик має стійкий соціальний та психологічний зв`язок за місцем свого проживання, саме тому [PERSON] звернулася із зустрічним позовом у якому просила визначити місце проживання дитини з нею, а участь батька у вихованні дитини визначити за певним графіком, при цьому при вирішенні позовної вимоги [PERSON] врахувати обставини, зазначені у зустрічній позовній заяві. З огляду на зазначене у задоволені позовних вимог [PERSON] просила відмовити. 06.08.2025 через канцелярію суду [PERSON] подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що ним подано позовну заяву з урахуванням найкращих інтересів дитини та сприяння його повноцінного виховання та розвитку, розуміючи необхідність постійної участі батька у вихованні сина, а найкращими інтересами буде саме збереження його зв`язків з сім`єю. Перешкоди, які вчиняє мати дитини негативно впливають на нього, не дають йому у повній мірі брати участь у його вихованні, кожного разу йому все складніше налагоджувати зв`язок з [PERSON] щодо сумісної участі у вихованні сина. [PERSON] не спростовано того факту, що ним створено належні умови для проживання сина, не навела підстави за яких почергове проживання дитини з кожним з них нашкодить його інтересам. Зауважив, що період з 21.06.2025 до 14.07.2025 мав змогу побачити з сином лише одного разу і то в присутності матері, а 11.07.2025 вона взагалі повідомила йому, що зустрічей не буде до рішення суду. Звертався до служби у справах дітей щодо наявності у нього перешкод у здійсненні батьківських прав. Звернув увагу, що брав активну участь у житті сина: забезпечував належний догляд, безпеку, емоційний зв`язок з сином, відвідував лікарів, приділяв час для розвитку та виховання. Його місце проживання облаштоване для потреб дитини. Зазначив, що сплачує аліменти, а докази його участі у житті та вихованні сина надав у форматі фото та відеозаписів. Зазначив, що труднощі, пов`язані зі спільною опікою наявні лише на початкових стадіях адаптації, однак після упорядкування та визначення конкретних строків та часу, все залежить від батьків та їх бажання діяти спільно в інтересах дитини. Сторони мешкають в одному місті, що свідчить про відсутність логістичних перешкод, а тому запропонована модель спільної опіки не вплине негативно на соціальні зв`язки дитини, не послабить та не змінить їх. Почергове проживання дитини з кожним із розлучених батьків дає змогу обом батькам брати повноцінну участь у вихованні дитини. Також звернув увагу на особливості моделі «спільної опіки», її відображення у міжнародному законодавстві та національній судовій практиці касаційного суду. 11.08.2025 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача за первісним позовом адвокатом Неродою А.І. подано заперечення на відповідь на відзив у якому зауважено на те, що [PERSON] долучено фото- та відеофрагменти, а також окремі фрагменти переписок з метою створення враження активної участі у житті дитини. Більша частина створена вже після ініціювання судового процесу. Такі матеріали є фрагментарні, постановочні та не підтверджують реальної участі позивача у вихованні та житті дитини. Звернула увагу, що [PERSON] понад 3 тижні не виявляє жодної ініціативи щодо спілкування з дитиною. Також він відмовився від запропонованого відповідачем формату зустрічей у присутності матері, що відповідає віковим потребам дитини та рекомендаціям фахівців. Це свідчить не про реальний інтерес до дитини, а про намагання уникнути контакту, якщо він не відбувається на умовах, зручних [PERSON] . Однак, участь батька у вихованні дитини не обмежується разовими зустрічами чи фотофіксацією моментів. Вона має включати послідовну турботу, стабільну емоційну присутність, відповідальне ставлення до потреб дитини, включаючи щоденний побут, ранкові та вечірні ритуали, нічний супровід, хвороби дитини тощо - усе це зараз забезпечує виключно мати. Дії [PERSON] , як матері, завжди спрямовані на захист інтересів дитини, яка має дуже сильну емоційну прив`язаність до неї, і перебуває в такому віці (4 роки), коли зміни у повсякденному середовищі викликають у неї сильний стрес. З наданих скрін-шотів листувань не йдеться про реальне перешкоджання спілкуванню з дитиною, Навпаки [PERSON] неодноразово пропонувала позивачу формат спілкування у її присутності, враховуючи психологічні особливості віку сина та його прихильність до матері. Позивач відмовлявся від такого формату, що свідчить про його небажання зберігати контакт з дитиною в умовах, коли не може повністю контролювати ситуацію. Саме тому він останнім часом не виявляє інтересу до дитини, не ініціює зустрічей, не телефонує, не підтримує контакт. Більше того, має місце ситуація, коли позивач просто не погоджується із варіантами, які пропонує йому відповідач. Але це не можна розцінювати як перешкоди у спілкуванні з дитино. Має місце незгода з запропонованим способом спілкування. Позивачем подано позов про визначення місця проживання дитини, однак питання усунення перешкод у спілкуванні з дитиною це зовсім інший судовий процес, з іншим предметом спору. Натомість, позивач, використовуючи підміну понять, намагається таким чином пов`язати, на його думку, перешкоди у спілкуванні з дитиною із визначенням почергового проживання дитини у кожного з батьків. Про те, це зовсім різні категорії справ. [PERSON] не бере на себе жодної реальної відповідальності щодо: навчання дитини (підготовка до садочка, логопедичні чи психологічні консультації); медичного супроводу (лікування, щеплення, профілактика); харчування, щоденного режиму, побуту. Дитина має стабільне і гармонійне середовище проживання разом зі мамою, її цивільним чоловіком та його трирічним сином, з якими у [PERSON] встановлені теплі та доброзичливі стосунки. Вони регулярно приділяють час вихованню дитини: відвідують парки, дитячі кімнати, вистави, додаткові заняття та майстер-класи. Таким чином, відповідач повноцінно бере участь у всіх аспектах розвитку і виховання дитини. Мати забезпечує належний основний догляд, збалансоване харчування, а також створює умови для всебічного розвитку дитини. За весь час, коли дитина перебувала поза спілкуванням з батьком, [PERSON] не виявляв бажання проводити з ним час, що свідчить про відсутність у дитини тісного емоційного зв`язку з позивачем на даному етапі. Зазначено, що наявність у [PERSON] квартири на праві власності не може бути єдиною підставою для того, щоб визначати почергове проживання дитини. [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку в місті Ірпені, а також земельна ділянка з кадастровим номером 3210900000:01:138:0053. Зауважено, що [PERSON] офіційно працевлаштований не за фахом, виключно з метою отримання відстрочки від мобілізації, про що свідчать його власні коментарі. Водночас він приховує реальні доходи від неофіційної професійної діяльності, яку здійснює у складі ТОВ «НОРНІ». Це дає підстави припускати навмисне заниження своїх доходів для уникнення фінансових зобов`язань перед дитиною. Також це свідчить про відсутність у нього сталого відповідального соціального становища, що унеможливлює повноцінну реалізацію ним батьківських функцій у форматі рівноправної фізичної опіки. Зауважено, що дитина перебуває у надзвичайно чутливому та важливому віці 4 роки, що є критичним періодом формування базових психологічних та емоційних основ. У цьому віці найважливішими для дитини є стабільність, сталий режим дня, відчуття емоційної безпеки та послідовності в догляді й вихованні. Часта зміна звичного середовища проживання, а особливо щотижневе почергове проживання у різних місцях, створює для дитини суттєвий стрес і є потенційно травматичним чинником. Відсутність сталості у середовищі може викликати у дитини порушення сну, підвищену тривожність, часті страхи, проблеми з адаптацією, а також порушення у поведінці. Відтак, подібні зміни можуть негативно вплинути на формування довіри до світу, безпеку емоційних зв`язків і загальний психоемоційний розвиток дитини. Особливе занепокоєння викликає залучення до кола спілкування дитини нових осіб, зокрема партнерки батька, з якою у дитини не сформовано довірливих стосунків. Така обставина може додатково ускладнювати адаптацію і поглиблювати внутрішні конфлікти дитини. З урахуванням віку дитини та сучасних науково-психологічних рекомендацій найбільш доцільним і безпечним є визначення постійного місця проживання з матір`ю, яка забезпечує дитині стабільність, безпеку та належний догляд. Почергове проживання дитини з батьками, особливо на цьому етапі її розвитку, несе ризики для здоров`я та психоемоційного благополуччя дитини і має застосовуватися лише за умови повної згоди сторін і після належної психологічної підготовки. Тому, у цьому віці, на цьому етапі не доцільно визначити спільне почергове проживання дитини у кожного з батьків. Зауважила, що аліменти [PERSON] сплачував не у добровільному порядку, а на виконання умов нотаріального договору, а у подальшому на виконання судового наказу про стягнення аліментів, додаткових коштів [PERSON] не надавав. У період спільного проживання відповідач була змушена офіційно працевлаштуватися, щоб не втрачати права на декретну відпустку та хоча б частково покривати фінансову нестачу у сімейному бюджеті. Водночас саме [PERSON] виконувала основну роль з догляду за дитиною: займалась його вихованням, забезпечувала щоденний догляд, формувала режим, піклувалась про харчування та розвиток дитини. Також з 2020 до 2024 роки вона навчалася в аспірантурі в Державному податковому університеті, отримувала дохід. Позивач, маючи стабільний робочий графік з 9:00 до 18:00, а іноді й працюючи понаднормово, фактично уникав участі у щоденному догляді за дитиною та вихованні, що є очевидним недоліком у виконанні батьківських обов`язків. Його поведінка свідчить про недостатню відповідальність та бажання делегувати основний обсяг турботи про дитину матері. До моменту розлучення позивач не проявляв достатньої турботи про сім`ю та дитину, а тепер, розпочавши судовий процес та ще в період розлучення, демонстрував та демонструє активність лише в питаннях, що стосуються його особистих прав, і при цьому ігнорує власні обов`язки як батька. [PERSON] дотримувався чіткого графіку спілкування з дитиною, який він самостійно розробив без урахування побажань та реальних потреб дитини. Незважаючи на це, відповідач намагалася погоджуватись із запропонованим графіком,

Outcome: approved