Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): Представник позивача Памірський Максим Анатолійович звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021 року, що становить 36 809,42 грн.; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 384771-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 47000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 47000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Також, 08.11.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 384771-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 11 000,00 грн. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 384771- КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором №384771-КС-001 Позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 384771-КС-001 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором №384771-КС-001 на загальну суму 84610,97 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість за Договором №384771-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 36 809,42 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 21 861,62 грн.; суми прострочених платежів по процентах 14 947,80 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, однак в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Позиція відповідача: Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, зокрема на 23.01.2025, 17.02.2026 та 17.03.2026, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду 04.02.2026 з відміткою Укрпошти «адресат відсутній», 06.03.2026 з відміткою Укрпошти «вручено 05.03.2026». Крім того, про призначення судового засідання на 17.02.2026 та 17.03.2026 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судове засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 12.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до умов Договору №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] уклали договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», на наступних умовах: Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 36 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів; строк кредиту: 24 тижні; процентна ставка: в день 0,86587500, фіксована; комісія за надання кредиту: 5 400,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту: 36 000,00 грн.; термін дії договору: до 12.02.2022 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 79 200,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3599,19 процентів. /а.с.26-27/. Укладення вищевказаного Договору підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору про надання кредиту №384771-КС-001 від 28.08.2021, з якої вбачається, що відповідач підписав даний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-0341 /а.с.52/. Також відповідачем було прийнято (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021 (Споживчий кредит. Електронна форма) та підписано пропозицію укласти Договір №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021 (Споживчий кредит. Електронна форма) /а.с.22-25/. Відповідно до Додаткової угоди 1 від 08.11.2021 до Договору №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021, Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 08.11.2021 р. сума неповернутого Позичальником кредиту становить: 29 722,06 грн.. Кредитодавець та Позичальник домовились, що після укладення Додаткової угоди: кредит збільшується на 11 000,00 грн.; після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого та неповернутого Позичальником Кредиту складатиме 40 722,06 грн.; продовжити строк кредиту на 72 дні; продовжити термін дії Договору до 25.04.2022 р.. Після укладення Додаткової угоди та збільшення суми Кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить: 40 722,06 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 2288,57 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 82 418,27 грн. Комісія за зміну умов Договору: 1 650,00 грн. /а.с.18-19/. Укладення вищевказаної Додаткової угоди 1 до Договору підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта [PERSON] щодо укладення електронної Додаткової угоди 1 до Договору про надання кредиту №384771-КС-001 від 28.08.2021, з якої вбачається, що відповідач підписав дану додаткову угоду 1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-3412 /а.с.51/. Також відповідачем 08.11.2021 було прийнято (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Додаткової угоди до Договору №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021 (Споживчий кредит. Електронна форма) та підписано пропозицію укласти Додаткову угоду (оферту) до Договору №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021 (Споживчий кредит. Електронна форма) /а.с.53-56/. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №384771-КС-001 від 28.08.2021 вбачається, що [PERSON] здійснила погашення згідно кредитного договору у сумі 84 610,97 грн. Залишок заборгованості згідно кредитного договору станом на 14.10.2025 складає 36 809,42 грн., з яких: 21 861,62 грн. заборгованість за кредитом, 14 947,8 грн. заборгованість по відсотках /а.с.34/. З довідки про стан заборгованості за Договором №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021 вбачається, що заборгованість [PERSON] , станом на 06.10.2025, становить 36 809,42 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 21 861,62 грн., заборгованості по відсотках 14 947,8 грн. /а.с.30/. Відповідно до платіжного доручення №31190 від 28.08.2021, 28.08.2021 перераховано 36 000,00 грн., призначення платежу: перерах. Коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №384771-КС-001 від 28.08.2021 /а.с.50/. З копії квитанції №460300443 від 08.11.2021 вбачається, що 08.11.2021 на карту № [NUMBER] було перераховано 11 000,00 грн.: перерах. Коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. Дод. угоди від 08.11.2021 до кредитного дог. №№384771-КС-001 від 28.08.2021 /а.с.49 зворот/. З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 17.12.2025 №20.1.0.0.0/7-251216/15527-БТ вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Випискою про рух коштів за період з 28.08.2021 по 25.04.2022 підтверджується факт надходження на карту коштів у сумі 36 000,00 грн. 28.08.2021 та у сумі 11 000,00 грн. 08.11.2021. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено, що 28.08.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №384771-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 36 000,00 грн. на строк 24 тижні з дати його надання. Паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора G-5465, пропозиція (оферта) про укладення договору, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) про укладення договору, договір №384771-КС-001 від 28.08.2021 підписані електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора G-0341. Судом також встановлено, що 08.11.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021, відповідно до умов якої, суму кредиту збільшено на 11 000,00 грн., термін дії договору продовжено до 25.04.2022. Паспорт споживчого кредиту до додаткової угоди підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора G-4765, пропозиція (оферта) про укладення Додаткової угоди до договору №384771-КС-001 від 28.08.2021, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) про укладення Додаткової угоди до договору №384771-КС-001 від 28.08.2021 підписані електронним підписом відповідача 08.11.2021 шляхом використання одноразового ідентифікатора G-3412. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Як вбачається з матеріалів справи, спірний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. За вказаних обставин, суд вважає, що договір №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021 та Додаткова угода 1 від 08.11.2021 до договору №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021 укладені відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредитні кошти 28.08.2021 у розмірі 36000,00 грн. та 08.11.2021 у розмірі 11000,00 грн., перерахувавши їх на платіжну карту заявника, що підтверджується копією платіжного доручення №31190 від 28.08.2021, копією квитанції №460300443 від 08.11.2021 та випискою по рахунку відповідача № [NUMBER] за період з 28.08.2021 по 25.04.2022. Судом встановлено, що відповідач належно не виконував зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, доказів погашення заборгованості в повному обсязі матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Таким чином, враховуючи наведене суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №384771-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2021 підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 36 809,42 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 21 861,62 грн., заборгованості по відсотках 14 947,80 грн. Судові витрати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. У зв`язку з наведеним, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., який підтверджено платіжною інструкцією №16772 від 24.10.2025.

Outcome: approved