Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

В грудні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позову позивач вказала, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З січня 2024 року й по теперішній час [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Діти перебувають виключно на утримані матері, оскільки відповідач не допомагає позивачу в їх утриманні та не бере участь у їх вихованні. У зв`язку з чим 03.11.2025 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Починаючи з 31.10.2025 і до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначила, що вона з 19 квітня 2024 року перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, для здійснення повноцінного догляду, утримання та виховання дітей, а відтак аліменти є єдиним джерелом доходу її та дітей. В зв`язку з відсутністю у позивача заробітної плати під час перебування у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, нестачі коштів для забезпечення базових потреб, як своїх так і дітей, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини, у розмірі 1/6 частки його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення [PERSON] та [PERSON] трьох років. Ухвалою суду від 09.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 24.12.2025 на адресу суду від адвоката Іваницького А.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він вказав, що [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами наявності у неї права на утримання від відповідача, а саме те, що вона є непрацездатною та такою, що потребує матеріальної допомоги, а також не доведено що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Зазначив, що у відповідача окрім спільних із позивачем дітей, наявні інші утриманці, а саме: непрацездатний батько [PERSON] , який має ступінь втрати професійної працездатності 25%, а тому потребує догляду та утримання від відповідача. Крім того, адвокат зазначив, що [PERSON] проживає однією сім`єю із [PERSON] , яка є особою з інвалідністю ІІ групи. 12.01.2026 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник вважає доводи представника відповідача безпідставними та необґрунтованими. Щодо перебування на утриманні у [PERSON] інших осіб, серед яких його батько [PERSON] та цивільна дружина [PERSON] , представник позивача зазначив, що [PERSON] є діючим військовослужбовцем ЗСУ та перебуває на службі у військовій частині [NUMBER] , та доказів того, що останній є непрацездатний відповідачем не надано. Крім того, адвокат Афадєєв В.В. звернув увагу, що [PERSON] є не офіційною дружиною [PERSON] , а відтак останній не має жодних юридичних зобов`язань щодо її утримання. В судове засідання позивач не з`явилася, свої інтереси у суді довірила представляти адвокату Афадєєву В.В., який у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, його представник адвокат Іваницький А.М., просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, у якому у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, стосунки почали поступово погіршуватися, що призвело до фактичного припинення між ним шлюбних відносин та окремого проживання. Діти, [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю за адресою її реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , що підтверджується копією акту про фактичне проживання від 25.10.2025. Позивач із 19.04.2024 перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, про що свідчить наказ ФОП [PERSON] № 19/04 від 19.04.2025, а відтак, перебуваючи у вказаній відпустці заробітна плата позивачу не нараховується. 03.11.2025 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Починаючи з 31.10.2025 і до досягнення дітьми повноліття. Жодних відомостей про те, що позивач має будь-який інший сторонній дохід матеріали справи матеріали справи не містять. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач проходить службу в ЗСУ, а відтак отримує регулярне грошове забезпечення, та може надавати допомогу дружині на її утримання, про що свідчать відомості надані виконання ухвали суду від 11.02.2026 ДПС у Хмельницькій області, а також довідка про доходи від 04.03.2026 № 350/142/270ж, надана командиром військової частини [NUMBER] . Щодо позиції відповідача та його представника про наявність у [PERSON] окрім дітей [PERSON] та [PERSON] на утриманні і інших осіб, а саме його батька - [PERSON] та [PERSON] , з якою відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах, суд дослідивши матеріали справи вважає, що перебування відповідача у будь-яких стосунках із вищезазначеними особами, а також надання їм будь-якої матеріальної допомоги або їх утримання, не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дітьми трьох років. Батько відповідача [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, інвалідність встановлена в зв`язку із травмами або захворюванням, одержаними під час захисту Батьківщини. Однак, наявні в матеріалах справи документи відомостей про те, що [PERSON] є непрацездатною особою та власною працею не може заробляти на своє утримання, а також те що він є безробітною особою, не містять, натомість, у зв`язку із призначенням йому групи інвалідності [PERSON] отримує пенсійне забезпечення. Крім того, відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Хмельницької МСЕК серії 12ААА № 125629 від 07.08.2025, ступінь втрати [PERSON] професійної працездатності складає 25%. Щодо твердження про утримання [PERSON] особи із якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах [PERSON] , суд звертає увагу на те, що як вбачається із долучених до матеріалів справи документів, остання є особою з інвалідністю ІІ, одримує відповідне грошове забезпечення, однак, жодних відомостей про те, що із наявним захворюванням [PERSON] є непрацездатною, або не може займатися будь-якою працею для забезпечення власних потреб, матеріали справи не містять. Щодо посилання представника відповідача на норму ч.1 ст. 91 СК України, а саме якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. На переконання суду поняття тривалого часу проживання однією сім`єю є відносним, оскільки як вбачається зі змісту позову, позивач та відповідач припинили проживати однією сім`єю з січня 2024 року, а відповідно до Акту про фактичне проживання без реєстрації місця проживання за підписом голови ОСББ «Січових Стрільців» від 22.12.2025, [PERSON] та [PERSON] фактично проживають разом як подружжя за адресою: [ADDRESS] , з 06.08.2025, а тому суд дійшов до висновку, що фактичне проживання однією сім`єю останніх не є тривалим. Крім того, відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Частка доходів відповідача, яка підлягатиме стягненню в разі задоволення позову зазначений граничний розмір не перевищуватиме. Враховуючи наведене, виходячи з мінімальних потреб для належного забезпечення дружини, матеріальне становище позивачки, яка не працює, наявність двох дітей віком до трьох років, та матеріальних можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 04.12.2025 року та до досягнення дітьми [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , трьох років. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141, 258,259,263-265,430 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved