Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Федоркін Андрій Володимирович, звернулась з вищевказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що з 29.07.2015 позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між сторонами фактично припинені, позивач з відповідачем не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. 06.01.2026 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні 10.02.2026. 06.02.2026 від адвоката Федоркіна А.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд на підставі ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З 29.07.2015 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 988. Від спільного проживання сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1510. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що позовна заява про розірвання шлюбу надійшла до суду 14.11.2025, сторони для надання пояснень в судове засідання не з`явились повторно та будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Слід роз`яснити, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved