Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

29.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Терещенко Віолетта Вадимівна, на підставі Ордеру № 1319753 від 16.01.2026, до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 18.07.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 591. Після розірвання шлюбу залишити Позивачці прізвище [PERSON] . Обгрунтовуючи заявлені вимоги представник Позивача посилається на те, що 18.07.2014 року між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 591. Після укладання шлюбу Позивачка взяла прізвище - [PERSON] . В подальшому, у шлюбі у Сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з Позивачкою. Однак, спільне життя у Сторін не склалося, через різні погляди та прагнення. Крім того, мешкають вони окремо один від одного, спільного господарства не ведуть з початку 2024 року. Також, представник зазначила, що між Позивачкою та Відповідачем було втрачено почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння. Та, за таких обставин шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити спільним їхнім спільним інтересам, а також інтересам дитини. У зв`язку з викладеними обставинами примирення між ними неможливе. Спір між сторонами стосовно поділу спільного майна на цей час відсутній. Тому, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя Позивача та Відповідача як подружжя є неможливим. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026, справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження Витребувано у Позивача оригінал свідоцтва про одруження. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяву, у якій просили проводити судовий розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду справи, відповідно до ухвали суду від 18.03.2026, суд розглядає справу у відсутності Відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 18 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . На протязі останнього часу сімейне життя між подружжям погіршувалося та на даний час шлюбні відносини фактично припинені, мають формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Примирення позивач вважає неможливим. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не пред`являлись. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач на розірванні шлюбу наполягає. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд доходить висновку, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою за подачу позовної заяви судовий збір в розмірі 1064, 96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved