Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, зокрема, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками заявника. Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьки заявника мають намір за життя розпорядитися нерухомим майном та скласти договір дарування, який посвідчити у нотаріальній конторі, однак через розбіжності, які містяться у документах у написанні прізвищ батька, матері та заявника нотаріус не може встановити ступінь родинних зв`язків та застосувати пільгові ставки щодо сплати податку та військового збору під час посвідчення договору дарування. Відтак, рішення суду необхідне заявнику для можливості відчужити майно батьків на свою користь, як члену сім`ї першого ступеня споріднення та застосувати при оформленні договору дарування нульову ставку податку на доходи фізичних осіб, а також не сплачувати військовий збір. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2026 року провадження у справі відкрито. Заявник в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Карпук А.С. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявника, вимоги викладені в заяві підтримав та просить суд їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, подали заяви, кожен зокрема, про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 04.12.1970 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у с.Бірки Любешівського району Волинської області. У графі батько зазначено « [PERSON] », у графі матір « [PERSON] » (а.с. 7). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу виданого Луцьким ВДРАЦС у Луцькому районі Волинської області від 13.02.2026 року вбачається, що 20 лютого 1970 року зареєстрували шлюб « [PERSON] , [INFO] , та « [PERSON] ». Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до первинної Довідки про присвоєння РНОКПП від 1999 року, прізвище заінтересованої особи по справі [PERSON] зазначено « [PERSON] ». В посвідченні особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 3 категорії також зазначене її прізвище як « [PERSON] » (а.с. 17). Згідно з клпіями паспортів громадянина України та довідок про присвоєння РНОКПП заінтересованих осіб вбачається, що їх прізвища зазначені як « [PERSON] ». При цьому у відмітці паспорта про сімейний стан [PERSON] , інформація про чоловіка зазначена « [PERSON] », 1948 року народження (а.с. 11 16). Як встановлено у ході розгляду справи, підтвердження факту родинних відносин необхідне заявнику для реалізації права обдарованого. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши вище перелічені докази на предмет відповідності у них прізвищ, імен та по-батькові, дати і місця народження у їх хронологічному зв`язку, та оцінивши їх в своїй сукупності, суд дійшов до висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт родинних відносин між заявником та заінтересованими особами як сином та батьками. За таких обставин справи, враховуючи розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. На підставі ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати у даній справі при ухваленні судового рішення не відшкодовуються.

Outcome: approved