Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

[PERSON] через представника адвоката Козиревич Оксану Сергіївну звернувся до суду з позовом до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим що, [INFO] в м. Вознесенськ Миколаївської області помер його батько - [PERSON] , який був зареєстрований в с. Петропавлівка Братського району Миколаївської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка крім іншого складається також з земельної ділянки: площею 2,00 га, кадастровий номер 4821484300:01:000:0101, яка знаходиться в межах території Братської селищної ради Вознесенського району (до адміністративно-територіального поділу України Петропавлівської сільської ради Братського району) Миколаївської області, що належала померлому батьку згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія МК №044698, виданого 22.12.2004 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, на підставі розпорядження Братської райдержадміністрації від 26 березня 2004 року №168-р. [PERSON] як син померлого є спадкоємцем першої черги спадкування за законом відповідно до вимог ст.1261 ЦК України. Позивач в передбачений законодавством шестимісячний строк звернувся до Братської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, не має можливості оформити спадщину на зазначену земельну ділянку так як пошкоджено оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку, а в нотаріальну контору для оформлення спадщини необхідно представити саме оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно відповідного виду. Тому позивач вимушений звертатись до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Оскільки в позасудовому порядку не має можливості захистити свої майнові права. В судове засідання не з`явився позивач та його представник, представник надала до суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача надіслав заяву до суду заяву про розгляд справи без їх участі та позовні вимоги залишив на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: - земельної ділянки: площею 2,00 га, кадастровий номер 4821484300:01:000:0101, яка знаходиться в межах території Братської селищної ради Вознесенського району (до адміністративно-територіального поділу України Петропавлівської сільської ради Братського району) Миколаївської області, що належала померлому батьку згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія МК №044698, виданого 22.12.2004 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, на підставі розпорядження Братської райдержадміністрації від 26 березня 2004 року №168-р. (а.с. 7-8 ). Згідно інформації наданої Братською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] за № 99/2013, спадкоємцем є [PERSON] (а.с. 22-24). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. П 4.15 глави 10 вказаного Порядку, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку(п.4.18 глави 10 Порядку). Відповідно п.8 ст.27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжнь, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог позивача. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved