Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 112055,00 грн та судові витрати. Стислий виклад доводів позову Позовні вимоги ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» обґрунтовані тим, що 08.01.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NevShort» №2009990 (далі договір №2009990, кредитний договір №2009990) за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти шляхом перерахування у безготівковій формі на номер платіжної картки № [NUMBER] . Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №2009990 від 08.01.2025, що підлягає стягненню з позичальника становить 112055,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 30700,00 грн, заборгованість за процентами 66005, 00 грн та 15350,00 грн - заборгованість по штрафам. Вказану суму боргу позивач просить стягнути із відповідача. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 17.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 22.12.2025 підготовче провадження закрито та призначено до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Відповідно до ч. 1ст. 244 ЦПК України суд призначив проголошення рішення 14-15 год. 18.03.2026. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 08.01.2025 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] уклали договір № 2009990 про надання споживчого кредиту за продуктом «NevShort», за умовами якого позичальнику надано кредит на споживчі (особисті) потреби у безготівковій формі в розмірі 30700,00 грн, шляхом перерахування коштів на рахунок споживача із використанням електронного платіжного засобу № [NUMBER] , строком на 360 днів, тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка 1% в день застосовується у межах строку кредитування, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2333,95 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 141220,00 грн. Договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором В890 (а.с. 20-32). Графік розрахунків, обумовлений сторонами на момент укладення договору, відображений у додатку №1 до договору № 2009990 від 08.01.2025, дата видачі кредиту 08.01.2025, дата повернення кредиту 03.01.2026, кількість днів у розрахунковому періоді 30, сума кредиту 30700,00 грн, проценти 110520 грн, реальна річна процентна ставка 2333,95 %, загальна вартість кредиту 141220,00 грн. Графік підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором В890 (а.с. 33). З довідки про ідентифікацію вбачається, що відповідач [PERSON] ідентифікований як позичальник за укладеним договором, оскільки 08.01.2025 прийняв та підтвердив умови договору шляхом використання одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (№ 2009990) (а.с. 58). На виконання кредитного договору № 2009990 від 08.01.2025,на картку № [NUMBER] 08.01.2025 відповідачу були перераховані грошові кошти у сумі 30700,00 грн, номер транзакції в системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» (ТОВ «Пейтек») - e4d86fc1-c290-4242-89e9-f32c99a06dd2, номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» - fecf70ae778d8f4bd65a36f82c330725, що доводиться листом ТОВ «Пейтек» від 08.07.2025 (а.с. 38). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2009990 від 08.01.2025 заборгованість [PERSON] станом на 11.08.2025 становить 112055,00грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 30700,00 грн, заборгованість за відсотками - 66005,00 грн, 15350,00 - штрафи (а.с.39-44). 12.08.2025 на адресу [PERSON] ТОВ «СЕРФІ КРЕДИТ» направило досудову вимогу про сплату заборгованості за кредитного договору № 2009990 від 08.01.2025 у розмірі 112055,00 грн(а.с. 45). Застосовані судом норми права Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав. Наявними у справі доказами доведено, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» покладені на нього зобов`язання за договором № 2009990 про надання споживчого кредиту за продуктом «NevShort» виконало в повному обсязі, надавши відповідачу 08.01.2025 грошові кошти. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2009990 вбачається, що позивач не сплатив 30700,00 грн основного боргу, 66005,00 грн процентів, що нараховані за період з 08.01.2025 до 11.08.2025. Розрахунок боргу не оспорений відповідачем та він узгоджується із умовами договору. Доказів, що відповідач вносив грошові кошти на погашення боргу суду не надано. Отже, наявні підстави для стягнення боргу в розмірі 96705,00 грн, що включає: 30700,00 грн - основного боргу та 66005,00 грн процентів. Щодо стягнення неустойки, яку позивач яку позивач просить стягнути розмірі 15350,00 грн, суд доходить таких висновків. Пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Таким чином, нарахування позивачем неустойки в сумі 15350,00 грн за невиконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором під час дії воєнного стану є неправомірним, оскільки сума неустойки підлягала списанню. Тому суд стягує з [PERSON] борг за кредитним договором № 2009990 в розмірі 96705,00 грн. У стягненні 15350,00 грн неустойки - суд відмовляє. Розподіл судових витрат За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову, із відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 2090,57 грн (96705х2422, 40:112055). Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19308,25 грн, суд виходить із наступного. За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved