Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75824933, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3400,00 грн, строк позики 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника. 19 листопада 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Управління активами» укладений договір факторингу №1911, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором № 75824933 від 01 липня 2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Управління активами». 03 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладений договір факторингу №030423-ФК, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором № 75824933 від 01 липня 2021 року перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет». Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Оскільки відповідачка взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів не виконала, позивач як новий кредитор був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав з цим позовом та просить стягнути 10 436,64 грн заборгованості за договором позики, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати, понесені на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 09 січня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилася, просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 75824933 від 01 липня 2021 року відповідачка [PERSON] отримала кредит в ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в сумі 3400,00 грн, які були перераховані на картку № [NUMBER] , яку було зазначено відповідачкою у договорі, що підтверджується договором позики, довідкою про ідентифікацію, довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес». Строк позики 14 днів. Процентна ставка 1,99 % (фіксована). Знижена процентна ставка 1,99%. Процентна ставка за понадстрокове користування кредитом 2,70 %. Орієнтовна реальна процентна ставка - 60535,39%. Орієнтовна вартість позики 4347,24 грн. Договір підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) drkhzvbJ5M. Також до договору надано додаток №1 таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки до договору. (а.с. 5, 12). Згідно з інформацією АТ КБ «Приват банк» № 20.1.0.0.0/7-260121/55375-БТ на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ) (а.с. 73). З виписки по вказаній картці вбачається, що 01 липня 2021 року на рахунок відповідачки надійшли кошти в розмірі 3400 грн (а.с. 74). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 75824933 від 01 липня 2021 року за період з 01 липня 2021 року по 19 листопада 2025 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 10436,64 грн., з яких 3400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 7036,64 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 6-8, 74). 19 листопада 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 1911, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржника ( а.с. 26-31). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №3 до договору факторингу № 1911 від 19 листопада 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в загальній сумі 10436,64 грн., з яких 3400,00 грн сума заборгованості за основною сумою кредиту, 7036,64 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 31 зв.б., а.с. 32). Також, 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» укладено договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передає (відступає) ТОВ «Фінпром маркет» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром маркет» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги до боржника (а.с. 34-39). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в загальній сумі 10436,64 грн., з яких 3400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 7036,64 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 39 зв.б., а.с. 40). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.11ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст.14ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За приписами ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з вимогами ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до вимог статей 525-526,530,1050ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідачем існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками у зв`язку з користуванням кредитними коштами не спростовано, власного розрахунку суду не надано. Отже, відповідно до ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України існують підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за Договором позики №75824933 від 01 липня 2021 року в сумі 10436,64 гривень. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року (а.с. 41 зв.б., а.с. 42-44), додаток 1 до договору № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року (а.с. 44 зв.б., а.с. 46-47), додаток 2 до договору № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року (а.с. 45), витяг з акту №3-ФП приймання-передачі послуг з правничої допомоги (а.с. 46 зв.б.), платіжну інструкцію кредитного переказу коштів (а.с. 47), ордер (а.с. 48), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 48 зв.б.). Враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що вказана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 4500,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом цього позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved