Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивовано тим, що 25.07.2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 528. Починаючи із цього часу проживали із відповідачкою однією сім`єю. Вели спільне господарство та виконували інші обов`язки як членів подружжя щодо один одного. Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . З перших днів подружнього життя була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки сторін зіпсувались та все одно неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дітей. Однак, сторонам це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у вересні 2025 року. Враховуючи, що сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, просив шлюб розірвати. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка, згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Дніпра від 01.10.2025 року, передана на розгляд за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 року надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення три місяці, тобто до 11.03.2026 року та зупинено провадження у справі. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2026 року апеляційну скаргу позивача [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 року - без змін. Позивач через систему Електронний суд подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу заперечила. Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно наданої позивачем копії свідоцтва про шлюб, виданого 25 липня 2009 року, сторони зареєстрували шлюб 25 липня 2009 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 528 (а.с.5). Під час шлюбу у сторін народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями наданих позивачем свідоцтв про народження (а.с.3,4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторонам надавався строк для примирення, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved