Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , який зареєстрований 28 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис № 19. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачкою вони разом не проживають з травня 2025 року. Підставою стала відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Сім`я розпалась остаточно, кожен з подружжя живе своїм життям, відновлення сімейних стосунків є неможливим , шлюб існує лише формально. Від спільного подружнього життя у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що їхній шлюб набув формального характеру, і подальше перебування у шлюбі суперечитиме його інтересам. Строк на примирення просить не надавати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 16 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача адвокат Семченко Г.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, шляхом направлення кореспонденції на адресу місця реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду із відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] у розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не надала відзиву на позов, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази, та заяви сторін, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстрований 28 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, 19, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, на примирення позивач не згоден, кожен живе своїм життям, тому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки його збереження суперечитиме його інтересам. У судовому засіданні представник позивача адвокат Семченко Г. С. пояснила наступне. Сторони з травня 2025 року повністю припинили спільне проживання, спілкуються лише з питань щодо дитини, яку позивач забезпечує та намагається підтримувати. Кожен з подружжя живе своїм життям, сімейні стосунки припинені, тому продовжувати фактичний шлюб не має сенсу. Відповідачка перебуває також за кордоном, де саме, невідомо, однак коли представник направляла позов своєму довірителю на електронну пошту, він також пересилав його відповідачці, тому вона знає про його існування і на скільки проінформував позивач, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судові витрати зі сплати судового збору просила залишити за позивачем. Заяву про залишення позову без розгляду просила не розглядати, оскільки вона не була надіслана її клієнтом, можливо хтось з родичів з добрих намірів написав її, їм невідомо. Застосовані норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотиви та висновки суду. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і позивач не бажає зберегти сім`ю. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved