Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2019 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Тобто відповідач погодилась на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилась з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та вона погодилась з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Станом на 20.12.2021 за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 29464,20 грн. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 31.05.2019, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 рахується заборгованість в розмірі 29464,20 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в розмірі 29464,20 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати в сумі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9200 грн. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 27.10.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Плачинда К.О. в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов суду не надала, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів та за згоди представника позивача постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.05.2019 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом підписання Оферти на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в рамках продукту «Максимум-готівка», був укладений кредитний договір за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та отримала кредитну картку. Мета кредиту - для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 24% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн (а.с.5). За умовами договору банк відкриває [PERSON] рахунок та встановлює відновлювальну кредитну лінію на строк один рік з можливістю пролонгації на новий строк за умови дотримання клієнтом умов Банку та випускає кредитну картку строком дії на 2 роки з моменту її випуску з можливістю перевипуску за умови дотримання клієнтом умов договору. Підписанням оферти на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідач підтверджує, що вона попередньо ознайомлена у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки, вартості, видів та предметів сукупних послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, які їй роз`яснені, зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодна (п.8). Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку [PERSON] за період з 31.05.2019 по 20.12.2021, яка має статус первинного документа та якою підтверджується, що відповідач користувалася наданими кредитними коштами, зокрема здійснювала зняття готівки та виконувала розрахункові платіжні операції (а.с.14-17 зворот.). 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» був укладений договір факторингу № 4, у відповідності до умов якого «АТ «Альфа-Банк» передав (відступив) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прийняв належні АТ «Альфа-Банк» права вимоги до боржників, вказаних у Додатку до договору факторингу № 4 (а.с.7-13). За умовами п.2.2 договору факторингу Право Вимоги, що відступається згідно даного Договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до п. 4.2 договору ціна права вимоги за цим договором становить 12878944,00 грн, які Фактор зобов`язаний сплатити у день підписання договору. Пунктом 2.3 договору факторингу визначено, що Право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором Ціни Права Вимоги відповідно до п.4.2 цього договору. В дату здійснення оплати Фактором Ціни Права Вимоги відповідно до п.4.2 договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників за формою встановленою у Додатку №2 до цього договору. Платіжним дорученням № 34291 від 20.12.2021 підтверджується факт сплати ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на рахунок АТ «Альфа-Банк» грошових коштів у сумі 12878944,00 грн в рахунок оплати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №4 від 20.12.2021 (а.с.12 зворот.). 20.12.2021 АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» був підписаний Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 20.12.2021 до договору факторингу №4 від 20.12.2021 (а.с.12). Згідно з долученого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що кредитні кошти були надані 31.05.2019 року, сума ліміту на дату укладення договору становила 20 000,00 грн, станом на 20.12.2021 заборгованість за кредитом становить 29464,20 грн (а.с.18). Вказаним розрахунком підтверджується, що після отримання права вимоги до відповідача, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не здійснювалось нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості останньої за угодою про надання кредиту, як і не нараховувало процентів, а пред`явило вимогу на ту суму, яка була передана первісним кредитором. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.13 та ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд звертає увагу на те, що позивачем заявлено позовні вимоги в межах суми та складових, які зазначено у виписці з додатку до договору факторингу №4 від 20.12.2021 року, тобто у розмірі вимоги, який мав первісний кредитор. Відзиву на позов та будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання кредитних коштів та наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надала, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем в частині заборгованості за кредитом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, отримавши кредитні кошти у встановлений договорами строк їх не повернула, а відтак, виходячи з положень частини другої статті 530 ЦК України, наявні підстави вважати, що права позивача були порушені у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором до позичальника [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволено в повному обсязі з відповідача на корить позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3028,00 грн. Представник позивача просив суд стягнути із відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 9200 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 1 статті 133 ЦПК України). Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 03.07.2024 між клієнтом ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І. було укладено договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги. В порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат надає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ у якій клієнт є учасником, що передбачено п. 1.1 договору. Згідно пункту 3.1 зазначеного договору вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 2000 грн без ПДВ. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті (актах) наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом (а.с.19-20). 15.07.2024 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І. підписано Акт № 1 приймання-передачі наданих послуг, згідно якого виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги відповідно до Договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 по справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначений акт містить опис робіт та час, витрачений на надання юридичних послуг (а.с.20 зворот.). Згідно платіжної інструкції № 2708 від 10.06.2025 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було здійснено оплату наданих адвокатом Литвиненко О.І. юридичних послуг у сумі 9200,00 грн (а.с.22). Також представником позивача додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Литвиненко О.І. серія КС № 9438/10 (а.с. 21). Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року справа № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. У разі неспівмірності розміру витрат на правову допомогу суд самостійно визначає розмір судових витрат (постанова Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №160/6762/21). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично здійснені, та оцінювати їх необхідність. Представником позивача надано суду всі необхідні документи, які підтверджують надання позивачеві правової допомоги саме у цій справі. Разом з тим, розглядаючи надані представником позивача докази понесених витрат на правову допомогу, суд враховує правову позицію Верховного Суду і практику Європейського суду з прав людини, та доходить висновку, що розмір заявлених до стягнення із позивача витрат на правову допомогу в сумі 9200 грн не відповідає повною мірою критерію реальності адвокатських витрат і критерію розумності їх розміру, оскільки такі витрати не співставні з обсягом і змістом наданих послуг. При цьому, суд дослідив питання обґрунтованості витрат та врахував, що представник позивача до суду жодного разу не з`явився, скористався своїм правом на подачу заяви про розгляд справи за його відсутністю. Окрім того, справа також не обтяжена великою кількістю доказів, які б потребували вивчення, відтак, не є складною і підготовка до її розгляду, оскільки явно не потребувала значних затрат часу та зусиль професійного адвоката, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню у вказаній справі, спірні правовідносини не передбачають. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи предмет позову, обсяг роботи та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для її виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, оцінюючи в тому числі й необхідність та розумність таких витрат, суд вважає, що заявлена сума у розмірі 9200 грн не є співмірною, а відтак доходить висновку про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 5000 грн, що за даних обставин справи буде справедливим, розумним та співмірним відшкодуванням таких витрат.

Outcome: approved