Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У січні 2026 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 30 грудня 2010 року, яка утворилась станом на 15 грудня 2025 року в розмірі 84871,60 грн., з яких: 68464,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16407,49 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що [PERSON] , яка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в ході користування карткою збільшено до 75000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 40,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, не виконує взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 15 грудня 2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 84871,60 грн., яку в добровільному порядку відповідачка не погашає. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з [PERSON] вищезазначену заборгованість. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Шпиляєва Н.В. позов підтримала та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] з червня 2025 року не виконує свої зобов`язання за договором кредиту та не сплачує заборгованість, яка утворилась через неналежне виконання нею своїх зобов`язань. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 березня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 12 травня 2008 року звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредитну картку № [NUMBER] , строк дії якої до 05/12, тип картки - «Універсальна». У подальшому [PERSON] з метою отримання банківських послуг 30 грудня 2010 року підписала власноручним підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.70). Після спливу строку дії першої кредитної картки відповідачці для можливості користування рахунком додатково були надані наступні картки: кредитна картка «Універсальна GOLD» № [NUMBER] строк дії - 07/17; кредитна картка «Універсальна WORLD» № [NUMBER] строк дії - 10/18; кредитна картка «Універсальна WORLD» № [NUMBER] строк дії - 10/22; кредитна картка «Універсальна GOLD» № [NUMBER] строк дії - 07/26. Крім того, в процесі користування кредитом відбулось збільшення кредитного ліміту до 75000 грн. та відбулась зміна відсоткової ставки, розмір якої з 04 січня 2022 року сторони визначили у 40,8% річних, що підтверджується заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яку [PERSON] власноруч підписала 04 січня 2022 року (а.с.71-81). Кредитними коштами та відповідно кредитною карткою відповідачка користувалась, періодично витрачаючи кредитні кошти та відповідно періодично погашаючи кредит, що підтверджується випискою за договором кредиту за період з 12 травня 2008 року по 17 грудня 2025 року (а.с.44-69). Проте, починаючи з 26 червня 2025 року [PERSON] перестала виконувати свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. За розрахунком АТ КБ «ПриватБанк», доданим до позову, станом на 15 грудня 2025 року заборгованість [PERSON] за договором кредиту від 30 грудня 2010 року становить 84871,60 грн., з яких: 68464,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16407,49 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.18-43). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в ході користування карткою збільшено до 75000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 40,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - до липня 2026 року. [PERSON] з 26 червня 2025 року перестала виконувати свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі, підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 68464,11 грн. за договором кредиту від 30 грудня 2010 року. Що стосується розміру відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором від 30 грудня 2010 року, то із наданих позивачем письмових доказів вбачається, що з 04 січня 2022 року сторони погодили розмір відсотків за користування кредитом у 40,8% річних від суми залишку заборгованості по кредиту. Отже, враховуючи, що розмір неповернутого кредиту становить 68464,11 грн., тому позивачем правомірно нараховувались відсотки за користування кредитом в розмірі 40,8% річних від суми залишку заборгованості по кредиту, заборгованість по сплаті яких станом на 15 грудня 2025 року становить 16407,49 грн. Отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 16407,49 грн. заборгованості по відсотках за договором кредиту від 30 грудня 2010 року, яка виникла станом на 15 грудня 2025 року, а тому позов в цій частині є обґрунтованим і також підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до основних засад цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, у якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач. Відповідачка не заперечувала факт отримання кредиту, користування кредитними коштами та заявлений позивачем борг в сумі 84871,60 грн., не спростовувала надані позивачем докази, жодних заперечень проти доводів позивача не надходило. Судом також не встановлено неправильність наданого позивачем розрахунку, а отже, наявні підстави для стягнення суми боргу з відповідачки. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути 84871,60 грн. заборгованості за договором кредиту від 30 грудня 2010 року, яка утворилась станом на 15 грудня 2025 року, з яких: 68464,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16407,49 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 26 грудня 2025 року (а.с.142). Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідачки.

Outcome: approved