Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

18 грудня 2025 року Деражнянським районним судом Хмельницької області було ухвалене рішення про відмову в задоволенні позову в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Після розгляду справи до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Зубаня О.О. про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 24 000 грн.. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. В свою чергу представник позивача [PERSON] адвокат Волконогов О.К. в поданій суду заяві від 15.02.2026 року заявив про свою незгоду із заявленими вимогами про стягнення судових витрат у зазначеному розмірі у зв`язку із тим, що справа не є складною ні з правової ні з фактичної точки зору, не потребувала значного обсягу юридичної та технічної роботи, а також істотних витрат часу з боку представника відповідача (а.с. 170). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення. Відповідно дост.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2025 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Зубанем О.О. було подано заяву про орієнтовний (попередній) перелік судових витрат, які відповідач понесла і планує понести в рамках даної справи, які складалися з витрат на правничу допомогу в сумі 24 000 грн. з наданням відповідних додатків у вигляд ордеру № 1214661 від 04.07.2025 року, платіжної інструкції № 82Е4-5500-705В-Н571 від 05.07.2025 та договору про надання правничої допомоги від 04.07.2025 року (а.с.99-105). Разом з тим, справа була розглянута судом практично за два судових засідання 20.11.2025 року (участь адвоката Зубаня О.О. поза межами суду) та 18.12.2025 року (участь адвоката Зубаня О.О. в залі судових засідань), було підготовлено відзив на уточнену позовну заяву (а.с. 84-91) та безпосередньо заяву про стягнення судових витрат та проведення розгляду справи в режимі відеоконференції з наданням відповідних документів в кількості до 5 одиниць. Згідно з практикою Великої Палати ВС (справа № 755/9215/15-ц) та Касаційного господарського суду, витрати можуть бути зменшені, якщо вони: неспівмірні зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт; невідповідні ціні позову або значенню справи для сторони; дублюють попередні дії (наприклад, якщо аргументи у відзиві на касаційну скаргу ідентичні аргументам в апеляції). За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГСВС від03.10.2019рокуу справі№ 922/445/19. В свою чергу, Постанова ВС від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17 встановлює, що види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону. Витрати на оплату робіт та послуг адвоката, про відшкодування яких заявлено вимогу, мають бути виконані саме тим адвокатом, з яким укладено договір про надання правової допомоги, інакше суд не матиме підстав для вирішення питання про їх відшкодування. В свою чергу, Постанова ВС від 05.06.2018 року у справі № 904/8308/17 встановлює, що підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Постанова ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. З огляду на викладене, враховуючи заперечення іншої сторони щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, послуговуючись принципами реальності, обґрунтованості та розумності їхнього розміру, оцінивши фактичне надання професійних правничих послуг представника відповідача, відсутність у справі детального розрахунку та видів виконаних ним робіт, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу [PERSON] в даній цивільній справі та вважає за можливе визначити їх в сумі, що не перевищує 7 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial