Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

У листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.02.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (далі - ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») та [PERSON] укладено договір № 1445273 про надання споживчого кредиту у розмірі 4 000,00 грн на строк 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». При укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Згідно з умовами кредитного договору грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн надано товариством у безготівковій формі шляхом зарахування на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. 27.06.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 27062025, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 1445273 про надання споживчого кредиту. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 29 351,90 грн, з яких: 3 999,98 грн - тіло кредиту, 24 699,92 грн - нараховані первісним кредитором проценти, 652,00 грн - штрафні санкції. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 29 351,90 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Витребувано письмові докази, що становлять банківську таємницю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи в його відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подано. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу в його відсутності та згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У частині другій статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив такі обставини. 16.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір № 1445273 про надання споживчого кредиту (а.с.82). У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строку та умов користування коштами, сплати процентів за користування кредитним коштами, розмір і тип процентної ставки. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до Розділу 1 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) 4 000,00 грн, строк надання кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів) , що є додатком № 1 до цього договору. Стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4. договору. Знижена процентна ставка 0,875% в день та застосовується відповідно до умов, передбачених у пункті 1.5.2. договору. Загальні витрати на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складають 36 000,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 34 050,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 90 465,53 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 24 430,10 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 40 000,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 38 050,00 грн. Згідно з Розділом 2 кредитного договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . За умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Згідно з умовами кредитного договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало свій обов`язок та перерахувало відповідачу в безготівковій формі грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. 27.06.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 27062025, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 1445273 (а.с.64). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 27.06.2025 року за договором факторингу № 27062025 від 27.06.2025 року фактор та клієнт уклали даний акт про те, що на виконання пункту 1.2. договору факторингу, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 1 555, після чого, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.72). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 року від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 29 351,90 грн, з яких: 3 999,98 грн - тіло кредиту, 24 699,92 грн - нараховані первісним кредитором проценти, 652,00 грн - штрафні санкції (а.с.91). При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Матеріали справи свідчать про те, що договір № 1445273 про надання споживчого кредиту від 16.02.2024 року укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»). Статтею 12 указаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір № 1445273 про надання споживчого кредиту від 16.02.2024 року підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора В466. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність волі відповідача на укладення кредитного договору на відповідних умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання, а саме перерахувало на банківську картку відповідача № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 02.07.2025 року (а.с.90). Також АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію, з якої вбачається, що 16.02.2024 року на платіжну картку відповідача № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 4 000,00 грн (а.с.115). В матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б установити, що [PERSON] не пройшов ідентифікацію в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» при вході в особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Отже, матеріали справи підтверджують факт отримання відповідачем передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», та на те, що відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов`язання. Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена в статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Факт сингулярного правонаступництва, тобто за яким до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право кредитора за договором № 1445273 про надання споживчого кредиту від 16.02.2024 року підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с.78) За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договором № 1445273 про надання споживчого кредиту від 16.02.2024 року загальний розмір заборгованості станом на 27.06.2025 року становить 29 351,90 грн, з яких: 3 999,98 грн - тіло кредиту, 24 699,92 грн - нараховані первісним кредитором проценти, 652,00 грн - штрафні санкції (а.с.76). Судом установлено, оскільки не спростовано сторонами, що відповідач, після заміни кредитора, не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за договором № 1445273 про надання споживчого кредиту від 16.02.2024 року. Таким чином, всупереч умов кредитного договору відповідач свого зобов`язання щодо сплати грошових коштів не виконав. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 625,00 грн суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, який триває по теперішній час. Ураховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 625,00 грн задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено в частині другій статті 77 ЦПК України. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, п`ята статті 263 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що на день ухвалення судом рішення, доказів оплати відповідачем на рахунок первісного кредитора чи позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 28 699,90 грн суду не надано, відповідач не скористався своїм правом надати суду у встановленому законом порядку відзив на позовну заяву із викладом своїх заперечень щодо стягнення заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням таких процесуальних дій, суд на підставі наявних у справі доказів дійшов висновку, що позов у цій частині підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6698 від 17.11.2025 року (а.с.1). У зв`язку з частковим задоволенням позову (97,78 %), на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 368,62 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн суд зазначає таке. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою - третьоюстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» також застосовує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). На підтвердження надання юридичних послуг позивачем надано: договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, укладений між ТОВ «ФК «Фінтранс Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем щодо надання правничої допомоги; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10, видане на ім`я Столітнього Михайла Миколайовича; ордер на надання правничої допомоги; заявка № 12060 від 21.10.2025 року на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року щодо надання послуг професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1445273 від 16.02.2024 року, укладеним між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] , сума гонорару адвоката в розмірі 10 000,00 грн; акт № 12060 від 19.11.2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, яким визначено, що адвокатом виконано робіт на загальну суму 10 000,00 грн; рахунок на оплату № 12060-19/11-2025 від 19.11.2025 року на суму 10 000,00 грн. (а.с.87). Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій: надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства 0,5 год. - 440,00 грн; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 1 год. - 840,00 грн; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства 0,5 год. - 440,00 грн; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання, узгодження обраної позиції з клієнтом 1 год. - 840,00 грн; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку 1 год. - 840,00 грн; складення, оформлення та направлення адвокатських запитів 1 год. - 840,00 грн; складання позовної заяви 2 год. - 1 640,00 грн; складання та оформлення додатків до позовної заяви 1 год. - 840,00 грн; складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи 2 год. - 1 640,00 грн; представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою 2 год. - 1 640,00 грн. Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, результатом розгляду справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в повному розмірі - 10 000,00 грн. На підставі статей 525, 526, 536, 626-629, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: partial