Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Південноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Рішенням органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради від 04.10.2024 року №444 визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] з батьком - [PERSON] . З вказаним рішенням позивач не згодна категорично, вважає, що малолітнім дітям буде краще проживати з мамою, що максимально відповідатиме їх інтересам. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.04.2024 року шлюб позивача з відповідачем [PERSON] розірвано. Фактично з листопада 2023 року сторони припинили свої подружні відносини. Кожен з них створив нову сім`ю. З 11.06.2024 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . На теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач після розірвання шлюбу залишився проживати за адресою: [ADDRESS] . Позивач з 11.06.2024 року постійно проживає в м. Миколаєві разом зі своїм чоловіком. Зліта 2024 року батько дітей все частіше став заперечувати проти їх проживання разом з позивачем в м. Миколаєві та остаточно 15.08.2024 року забрав їх до себе і вирішив, що вони мають проживати з ним. Оскільки позивач проживає в м. Миколаєві (після звільнення, перебуває у місцевому Центрі зайнятості з метою працевлаштування), не має можливості щодня їздити з м. Миколаєва до м. Южноукраїнська, а тому не має можливості бачитись з дітьми окрім вихідних днів, в суботу та неділю. Коли позивач заявляє про своє бажання забрати дітей на канікули відповідач завжди знаходить привід відмовити їй, забираючи дітей до своїх батьків. Дізнавшись про його звернення до органу опіки та піклування з заявою про визначення місця проживання дітей з батьком, тому вона вирішити захистити свої права та права неповнолітніх дітей в судовому порядку. Вважає, що такі маленькі діти, 9-ти і 7-ми років потребують саме материнської любові, ласки та уваги. Позивач створила всі необхідні побутові умови для проживання та навчання неповнолітніх дітей. Готова перевести їх до школи у м. Миколаїв на навчання. Діти сумують за нею, не заперечують проти проживання з нею, але бояться розізлити та засмутити тата своїм рішенням переїхати до мами. З її чоловіком [PERSON] у дітей склалися гарні дружні стосунки. В новій сім`ї відповідача, з якою зараз проживають її діти, є ще неповнолітня донька теперішньої його дружини від першого шлюбу. В сім`ї відповідача часто трапляються сварки та з`ясування стосунків в присутності дітей, під час яких вони себе почувають некомфортно та стресують. Також їм важко знайти спільну мову з донькою дружини відповідача від першого шлюбу. Позивач вважає, що малолітні діти не повинні проживати в таких умовах та в постійному емоційному напруженні через сварки. У свою чергу, позивач готова забезпечити спокійну та благоприємну сімейну обстановку для своїх дітей, яких дуже любить та сумує за ними, як рідна мама, яка вимушено розлучена зі своїми дітьми. Вважає, що поведінка відповідача є егоїстичною, оскільки задовольняючи власні амбіції, він позбавляє дітей права на належний розвиток у спокійній атмосфері любові, розуміння та постійної материнської присутності в житті дітей. Після проведення з дітьми бесіди з психологом Южноукраїнського міського центру соціальних служб Южноукраїнської міської ради 02.09.2024 року на предмет визначення прихильності дітей до одного з батьків, встановлено, що діти емоційно більше зв?язані з мамою та мають намір і бажання переїхати жити до неї. Крім того, актом обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей Інгульського району Миколаївської міської ради 18.09.2024 року, встановлено, що позивачем створено всі необхідні побутові умови для проживання та навчання неповнолітніх дітей у квартирі [ADDRESS] . Позивач вважає, що наданими нею доказами та зважаючи на позицію обох дітей щодо бажання проживати з мамою, вона довела, що проживання дітей з нею якнайкраще відповідатиме інтересам неповнолітніх хлопчиків. Тому просить суд визначити проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з їх матір`ю [PERSON] , [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено 10.12.2024 року судді Савіну О.І. Ухвалою суду від 20.12.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 24.01.2025 року від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Південноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області, про визначення місця проживання дітей з батьком. Ухвалою суду від 11.02.2025 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. В зустрічному позові [PERSON] зазначив, що він з 04.03.2006 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.04.2024 року у справі №486/259/24. Шлюб між сторонами розірвано за ініціативи [PERSON] , оскільки на початку 2024 року вона почала зустрічатись з іншим чоловіком. Після звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, відповідач відкрито стала їздити в м. Миколаїв до свого новобранця, перевозивши потрохи свої особисті речі. Від спільного сумісного життя сторони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з ним. 11.06.2024 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , забрала залишки своїх особистих речей та переїхала жити до свого чоловіка в м. Миколаїв. В свою чергу діти залишились проживати з ним та повністю знаходились та знаходяться на його утриманні. Дітям на їх прохання відповідач кошти не надавала, необхідні для існування речі не придбаває, продукти харчування не купує, тобто участі у забезпеченні дітей матеріально взагалі не приймає. 14.08.2024 року, не зважаючи на те, що діти проживали весь час з позивачем відповідач звернулася до Южноукраїнського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.08.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі судового наказу за її заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей через наявність спору щодо визначення місця проживання дітей стягувача та боржника. 12.07.2024 року він звернувся в ЦНАП м. Южноукраїнська з заявою про визначення місця проживання дітей з ним. За результатом її розгляду рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 04.10.2024 року №444 «Про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] » місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] визначено з їх батьком [PERSON] . Оскільки діти фактично проживають з ним, 03.09.2024 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.09.2024 року і до повноліття дітей. За період літніх канікул заявниця брала один раз дітей до себе в м. Миколаїв на 2 тижні, але навіть в цей період перебування дітей з нею позивач перераховував їй кошти на дрібні потреби дітей, надав дітям із собою всі необхідні речі та іграшки. Відповідач, знаючи, що дітей треба зібрати в школу, тобто придбати необхідний одяг, портфелі, канцелярське приладдя, друковані зошити для навчання та інше, не надала жодної матеріальної підтримки. Сини [PERSON] та Олексій навчаються в Південноукраїнському ліцеї №l імені Захисників Вітчизни Миколаївської області у 4-му та 1-му класі відповідно. Згідно з характеристикою учня 1-В класу Южноукраїнського ліцею №1 ім. Захисників Вітчизни від 11.12.2024 року [PERSON] проживає з татом та його дружиною. Вони відвідують батьківські збори, цікавляться навчанням дитини, приділяють належну увагу вихованню та дозвіллю дитини. [PERSON] з вчителем не підтримує зв?язку, навчанням сина не цікавиться. Відповідно до характеристики [PERSON] , учня 4-Г класу Южноукраїнського ліцею №1 ім.Захисників Вітчизни від 12.12.2024, наразі [PERSON] проживає з татом та його дружиною. Вони відвідують батьківські збори, приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини. [PERSON] навчанням сина не цікавиться. З початку навчального року особисто зі вчителькою зв?язувалась один раз 28.11.24 року, написавши повідомлення чи знаходиться дитина у школі. У характеристиках також зазначено, що діти забезпечені всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. Також діти [PERSON] та [PERSON] відвідують гурток «Дитячий вернісаж» Центра дитячої та юнацької творчості. Із характеристик від 12.12.2024 року вбачається, що вихованням дітей займається батько - [PERSON] . Батько приділяє належну увагу вихованню синів. Діти завжди мають охайний вигляд, приходять завжди в чистому одязі, забезпечені всім приладдям та речами, які необхідні для навчання у гуртку. У характеристиках зазначено, що мати дітей спілкується з ними по телефону, розмови ведуть на гучному зв?язку, що дає почути настрій матері і сина. Коли [PERSON] телефонує матері, вона відповідає грубо і коротко. Після таких розмов з матір?ю [PERSON] збентежений. [PERSON] не завжди охоче відповідає на телефонний дзвінок, коли телефонує мати. Злиста від 20.01.2025 року №01-20/125 «Про надання інформації на адвокатський запит» вбачається, що діти перебувають на обліку в НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги». З 27.08.2024 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають під наглядом лікаря-педіатра [PERSON] . Для проходження медичних профілактичних оглядів в ліцей №1 м.Південноукраїнська дітей приводив батько. Також зазначає, що [INFO] одружився з [PERSON] . У [PERSON] є також дитина - донька [PERSON] , 2015 року народження. Оскільки не хотіли травмувати дітей різкими перемінами в житті батьків, вони все літо ходили один до одного в гості, гуляли на дитячих майданчиках, проводили багато часу разом, їздили постійно відпочивати на річку на пікніки. З вересня 2024 року вони стали проживати в одній квартирі. [PERSON] , працюючи в дитячому садочку, дуже швидко знайшла спільну мову з дітьми, вона допомагає їм у навчанні, слідкує, щоб діти завжди мали охайний вигляд. Діти подружилися та гарно спілкуються. Вони постійно з дітьми відвідують різні дитячо-розважальні заклади в .Південноукраїнську, їздили в м. Умань для відвідування Софіївського парку (3 рази), Парк динозаврів "DinoSofiaPark", Спортивно-розважальні атракціони "Умань Плаза". Діти займають призові місця в різних конкурсах, приймають участь у благодійний ярмарках. Відповідач після того, як виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради прийняв рішення про визначення місця проживання дітей з позивачем та ухвалення Южноукраїнським міським судом рішення про стягнення з неї аліментів, намагається частіше зустрічатися з дітьми. Але вона не бере їх в м. Миколаїв, де фактично проживає, а привозить дітей до бабусі в с-ще Олександрівка Вознесенського району. З боку позивача він ніколи не забороняв дітям спілкуватися з матір?ю. Станом на 25.11.2024 року заборгованість зі сплати аліментів, яка рахується за [PERSON] становить 19959,36 грн. Відповідач не працює та перебуває на обліку як безробітна з 08.08.2024 року. Позивач проходить службу в Національній поліції України з 07.11.2015 року, наразі займає посаду помічника чергового чергової частини відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. Згідно з відомостями з ДРФПП про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.01.2025 року він має стабільний дохід. За місцем роботи характеризується позитивно. На підставі викладеного, вважає, що дітям комфортніше проживати з ним, вони навчаються в м. Південноукраїнську, враховуючи постійні обстріли по житловим кварталам з боку ворога - російських військових, з метою забезпечення безпечних умов проживання, вважає, що дітям краще залишатися з ним. 24.02.2025 року від відповідача за зустрічним позовом [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якій вона зазначила, що з вимогами зустрічного позову не згодна та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, як такі, що не доведені належними доказами. Звертає увагу суду, що предметом позову, як первісного, так і зустрічного, є визначення місця проживання неповнолітніх дітей з одним із батьків. При цьому, відповідач [PERSON] надає суду докази невиконання позивачем (на його думку), яка є мамою дітей своїх батьківських обов`язків, а саме: характеристику на обох дітей з ЦДЮТ від 12.12.2025 року, де зазначається, що мати з сім`єю не проживає, спілкується виключно телефоном, а після спілкування діти "збентежені". Зазначила, що дійсно часто телефонує дітям саме в той час, коли вони в ЦДЮТ, тому що поряд немає батька і вони з нею можуть відкрито поговорити. "Збентежені" діти лише тому, що сумують за мамою і бажають з нею проживати. Вказала, що не логічно було б з її боку, телефонувати дітям під час занять в ЦДЮТ, щоб на них накричати та "збентежити", як зазначено в характеристиці. З вказаних характеристик вбачається, що директор школи завищив свої посадові обов?язки разом з керівником гуртка, надаючи оцінку відносинам у сім?ї та суб?єктивно, зі слів батька, відобразив факти, які не відповідають дійсності. Також просила суд критично віднестися до такого доказу як характеристика на Олексія директора Южноукраїнського ліцею №1 ім. Захисників Вітчизни, яка датована 11.12.2025 року та не відноситься до предмету спору щодо визначення місця проживання дітей. Зазначила, що вона, як мати щодня (декілька разів на день) спілкується зі своїми дітьми телефоном, вона постійно з ними на зв?язку, а кожні вихідні вона приїжджає з [PERSON] на побачення та спілкування з ними. Крім того, вона активно приймає участь в утриманні дітей, а також організовує їх відпочинок та дозвілля у вихідні дні. У своєму зустрічному позові відповідач (за первісним позовом) вказує, що вона "знаючи, що дітей треба збирати до школи, не надала жодної матеріальної допомоги". Такі твердження не відповідають дійсності та вказують на те, що [PERSON] вводить суд в оману. Вона придбала дітям шкільне приладдя, канцтовари та одяг. Та не зважаючи на це і на те, що вона постійно купує дітям все необхідне, відповідач [PERSON] стягнув з неї аліменти. Відповідач частково чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, не відпускаючи їх до неї в м. Миколаїв на період міжсеметрових канікул, постійно вигадуючи різні історії. Користуючись своїм положенням в місті та посадою, яку займає, відповідач відверто за участі державних установ, задовольняє свої власні інтереси, забуваючи про інтереси дітей, які хочуть проживати з мамою. Через малолітній вік та суб`єктивне сприйняття батьківського авторитету діти не мають можливості наполегливо виразити свою думку щодо бажання проживати з мамою. Відповідач, маніпулюючи дитячою психікою та ставленням до нього дітей, забороняє їм висловлювати своє бажання проживати з позивачем. Лише телефоном та при особистих зустрічах діти можуть зізнатися їй в тому, що вони сумують та хочуть до мами, чекаючи поки вона їх забере до себе. Відповідач та його дружина часто перед дітьми висловлюють своє відношення до неї, як до особистості, та налаштовують дітей проти матері, що є неприпустимим і непорядним з їхнього боку. Такі висловлювання травмують психіку малолітніх дітей. У своєму зустрічному позові відповідач зазначає, що позивач вийшла заміж, а діти залишились проживати з ним та знаходяться повністю на його утриманні. Ці факти не відповідають дійсності. Вона регулярно купує дітям все необхідне, як продукти харчування, так і одяг, ігри та шкільне приладдя. Як тільки їй стало відомо, що [PERSON] визначив місце проживання дітей з батьком рішенням органу опіки та піклування, вона відразу ж почала підготовку документів до суду з позовом про визначення місця проживання дітей з нею. Діти постійно прохають проживати з позивачем, оскільки почувають себе некомфортно в новій сім`ї батька, де є дружина (чужа тітка) та її донька, в той час як вона проживає з чоловіком та донькою, яка є їх рідною сестрою. Їхня старша донька [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем в [ADDRESS] з 27.12.2024 року. До цього часу вона проживала з батьком за адресою реєстрації: [ADDRESS] . Зазначила, що її чоловік є військовослужбовцем, який проходить службу в ТЦК через погіршення стану здоров`я за результатами ВЛК. Її чоловік не потребує додаткового стороннього догляду, як стверджує відповідач [PERSON] , всі його операції були планові. Вони з ним створили всі необхідні умови для проживання малолітніх дітей, які будуть навчатися в Миколаївській школі та прекрасно почуватимуться з мамою. Враховуючи вище вказане, просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову [PERSON] повністю. 29.04.2025 року представником третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Південноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області, надано висновок органу опіки та піклування Південноукраїнської міської ради щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено 30.07.2025 року судді Волощук О.О. Ухвалою суду від 31.07.2025 року справу прийнято до провадження судді Волощук О.О. Ухвалою суду від 30.09.2025 року задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за первісним позовом про виклик свідків, викликано неповнолітнього свідка [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування Південноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, Орган опіки та піклування в особі Південноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, до розгляду по суті. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що за час шлюбу з [PERSON] доводилося терпіти численні образи погрози, вона неодноразово дзвонила брату колишнього чоловіка, просила заспокоїти його. Останній раз, коли вони перебували на стадії розлучення, викликала поліцію у той час як колишній чоловік перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та погрожував їй фізичною розправою. Зазначила, що діти перебувають під сильним впливом батька. Вони з колишнім чоловіком спочатку домовилися, що діти тимчасово побудуть в Миколаєві після чого з`ясують думку дітей, де їм буде жити краще, [PERSON] свого слова не дотримався. Він зі своєю дружиною намовляють дітей проти позивача, говорять, що вона їх кинула. Вона вважає себе хорошою матір`ю, коли дітки приїздять до [PERSON] , вони з її нинішнім чоловіком водили їх на фонтан, в піцерію, відпочивали на [PERSON] . Загалом у неї з теперішнім чоловіком в родині здорові стосунки, вона вважає, що в такій атмосфері дітям буде перебувати значно краще. Особисто їй діти скаржилися, що дружина батька їх ображає, погрожує інтернатом, також жалілися на доньку дружини колишнього чоловіка, що вона їх ображає. Колишній чоловік з дружиною постійно обговорюють її, наговорюють, що вона погана. Відповідач побачив, що діти хочуть до неї і обмежив їхнє спілкування навмисно, зменшилися телефонні розмови, та й ті відбуваються в присутності батьків її колишнього чоловіка, вони своєю сім`єю відділили її від дітей. Вона зверталася до поліції про перешкоджання у спілкуванні з дітьми, на що їй надали відповідь, що це не є злочином. Телефони дітей заблоковані, дідусь і бабуся, її батьки, теж заблоковані. Щодо медичного обстеження, відповідач без її дозволу переуклав декларацію з іншим лікарем, вона не знає, що відбувається зі станом здоров`я її дітей, вони спілкуюся з нею завченими фразами, вони залякані, що батько їх покарає за спілкування з нею, бояться щось вчинити йому на перекір. Вважає, що дітям буде краще з мамою. Тому позивач просить позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що позивач за первісним позовом має всі умови для дітей, обстановка в родині дуже благоприємна, як адвокат вказує, що [PERSON] дуже відповідальна, вона не та людина, яку варто відгороджувати від дітей. Вони налякані, неспокійні, вбачається вплив батька на їх поведінку, просить звернути увагу на той документ, де видно прихильність дітей до матері, який наявний у матеріалах справи. Вважає, що в повній мірі підтверджено чинення перешкод з боку батька у спілкуванні з дітьми. Її клієнтка неодноразово зверталася в поліцію і інших інстанцій з даного приводу, також просить звернути увагу на пояснення доньки подружжя [PERSON] . Тож просить їхній позов задовольнити в повній мірі, а в зустрічному відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що жінка зраджувала йому все життя, постійно кидала дітей, коли він був на службі, влаштовувала своє особисте життя. Уже пройшло 3 роки з моменту розлучення, діти від неї просто відвикли. [PERSON] періодично приїжджала, забирала дітей, поки її батьки не почали налаштовувати дітей проти нього і його нинішньої дружини, він не чинив ніяких перешкод. Діти з нею ніколи не проживали, вони гостювали, він забрав дітей, бо їм треба було збиратися до школи, проходити медогляд. Так, вона купила деякі елементи канцелярії в кількості на одну дитину на цьому забезпечення закінчилося. Діти живуть в Південноукраїнську, вони тут народилися, та навчаються, вважає, що в них тут комфортна зона для проживання. Крім того, враховуючи, що м. Миколаїв перебуває під постійними обстрілами, вважає, що дітям безпечніше жити в м. Південноукраїнськ. Щодо телефонів дітей, то він не блокував їх, це рішення особисто дітей, діти не хочуть їхати з матір`ю, вона їх не чує. Ні в якому разі з його боку перешкоджань не було, бабусі і дідусю не заважає спілкуватися з дітьми, після гостин у них діти розказують, що батьки колишньої дружини ображають його і його нинішню жінку. У задоволенні первісного позову просить відмовити, зустрічний позов задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Південноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області, підтримала висновок органу опіки та піклування Південноукраїнської міської ради щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] , та з урахуванням висновку просить відмовити в первісному позові і задовольнити зустрічний. Допитана в судовому засіданні свідок - неповнолітня старша дочка сторін [PERSON] пояснила, що на даний момент проживає разом з мамою та її чоловіком, від батька довелося переїхати у зв`язку з виникненням непорозумінь та конфліктів з його новою дружиною, яка не дуже добре до неї ставилася, ображала, коли вони сварилися, батько її не захищав, а ставав на бік дружини, відсутність підтримки та взаєморозуміння в родині стали підставою для звернення до психолога. Допитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] , щодо місця проживання якого вирішується питання, зазначив, що його звати [PERSON] , йому 8 років, ходить у другий клас, відвідує гуртки з шиття, бісеру, ходив на скрипку, але йому не дуже сподобалося. Він проживає з татом, мамою, братом і молодшою сестрою. Останній раз був у мами [PERSON] в Миколаєві на канікулах минулої зими. Вона дзвонить, але рідко, в телефонних розмовах ображає тата і його нову дружину. Мама [PERSON] їх покинула заради свого мужика, щоб вона жила з ними, не хоче. Хоче проживати з татом і мамою [PERSON] . На питання головуючого, чи вітала мама [PERSON] його з днем народження, зазначив, що мама подзвонила, привітала, після чого почала ображати тата і його нову маму. Допитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] , щодо місця проживання якого вирішується питання, зазначив, що його звати [PERSON] , йому 10 років, ходить в 5 клас, відвідує гурток з бісеру, вчиться грати на саксофоні. Наразі проживає з мамою [PERSON] і татом, братом, сестрою [PERSON] , має ще одну сестру, яка проживає у [PERSON] . Зі старшою сестрою спілкується рідко, один раз вона написала йому, після чого заблокувала його номер. Мама [PERSON] їх покинула, останній раз спілкувався з нею у минулому році. Її контакт у нього заблокований, бо коли вона дзвонила, то ображала тата і нову маму, а йому це було неприємно. Зазначив, що інколи скучає за мамою [PERSON] , але це буває рідко. Вважає, що йому буде добре проживати з мамою [PERSON] і татом. На питання представника позивача, як вони проводили час, коли приїздили до мами [PERSON] в [PERSON] , відповів, що нікуди не ходили, декілька разів ходили з мамою і її новим чоловіком у бар, де вони собі замовляли пиво, їм купили пачку сухариків. На питання представника відповідача, як вони проводять час вдома разом з татом і мамою [PERSON] , відповів, що ходили в кіно, басейн, проводили зимні канікули в Карпатах. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає з чоловіком з 2024 року, в серпні з дочкою переїхали до нього, по цей час проживають разом, ведуть спільний побут. З самого першого дня донька [PERSON] почала називати її мамою, в цілому стосунки з дітьми були злагодженими. Одного разу [PERSON] сказала, що поїде до бабусі, обняла, поцілувала, повідомила, що тато в курсі. Незадовго після того подзвонив чоловік сказав, що йому телефонував інспектор і повідомив, що [PERSON] заявила йому про те, що її вдома ображали і вона хоче жити або з бабусею, або з мамою, причини такої поведінки їй невідомі, чому дівчинка так вчинила вона також не знає, бо перебувала з нею в добрих стосунках. Пізніше вона сказала, що просто хотіла до мами. Ніколи нікого з дітей не ображали і не застосовували фізичну силу. Особисто вона стала ініціатором поїздки дітей в Миколаїв до їх матері на канікули, навіть допомагала [PERSON] налагодити стосунки з матір`ю, оскільки деякий час вони не могли порозумітися. На питання представника відповідача, як у них в родині проходить дозвілля, зазначила, що їздили на каток, відвідували басейн, подорожували в Карпати, вона займається з дітьми, разом вчать уроки, недавно пройшов конкурс на який вони з дітьми довгий час готувалися і вони навіть зайняли призові місця. На питання представника відповідача, чи проявляє позивач якусь ініціативу до дітей, відповіла, що на початку ініціатива була, проте згодом зникла. Для прикладу, у дітей в школі була ярмарка, діти думали, що мама щось приготує і передасть, але вона нічого не зробила, більше того заявила, що нічим нікому не зобов`язана, діти засмутилися. На питання представника позивача, чи можуть діти додзвонитися до мами, відповіла, що так, але питання в тому, чи вони того бажають, сама ж позивач телефонує досить рідко. Зазначила, що батько не чинить перешкоди для позивача у спілкуванні з дітьми. Відповідаючи на запитання представника позивача, чи бувало таке коли позивач хотіла побачити дітей, а вони казали, що не вдома хоча насправді були вдома, вказала, що ні, про всі свої поїздки та подорожі вони повідомляють завчасно. Суд, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає задоволенню повністю виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно /а.с.11, 10/. Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області шлюб між сторонами розірвано /а.с.8-9/. Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області №486/1439/24 від 03.09.2024 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] /а.с.14-16/. 11.06.2024 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2024 року /а.с.17/. Згідно довідки №777 від 09.02.2024 року, виданої Військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] перебуває на службі за призовом під час мобілізації /а.с.18/. [PERSON] на праві приватної власності належть квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.19-22, 23/. Згідно акту обстеження умов проживання №1040/05-18 від 18.09.2024 року, яке проводилося з метою обстеження умов проживання для винесення питання на комісію та підготовки висновку, проведено обстеження умов за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщене на 5 поверсі 5-поверхового будинку, складається з 2 кімнат: загальна площа 43,9 кв.м., коридор, кухня, санвузол. Умови проживання: в квартирі чисто, є вся побутова техніка, створені умови для комфортного перебування дітей. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната, письмовий стіл, шафа, ліжко. За адерсою проживають: [PERSON] та [PERSON] . Стосунки сім`ї: дружні, товариські, сумують за мамою /а.с.24/. Згідно листа Миколаївського міського центру соціальних служб від 15.10.2024 року, 13.08.2024 року фахівцями Центру здійснено відвідування сім?ї [PERSON] за місцем проживання: [ADDRESS] . В ході роботи з їхньою сім?єю, стало відомо, що на час написання листа [PERSON] та [PERSON] проживають разом з [PERSON] в місті Миколаєві, а старша донька [PERSON] проживає разом з батьком у місті Південноукраїнськ. Для [PERSON] та [PERSON] наявні речі першої необхідності: одяг та взуття відповідно віку та сезону, продукти харчування. В помешканні дотримуються санітарно-гігієнічних норм, чисто та прибрано. Зі слів [PERSON] стало відомо, що з чоловіком мають конфліктні відносини, батько налаштовує дітей проти спілкування з нею. Під час спілкування фахівців Центру з дітьми, [PERSON] та [PERSON] повідомили, що хочуть проживати разом з нею. Фахівцями Центру з [PERSON] проведено психолого-педагогічні бесіди щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов?язків, навчання та гармонійного розвитку дітей відповідного віку, формування навичок конструктивного вирішення конфліктних ситуацій проінформовано про діяльність Миколаївського міського центру соціальних служб та можливість звернення за допомогою до спеціалістів у разі виникнення потреби /а.с.25/. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] , остання перебуває на обліку як безробітна в Миколаївській філії Миколаївського обласного центру зайнятості з 08.08.2024 року /а.с.27/. Згідно довідки-характеристки на [PERSON] від 25.11.2024 року, за час мешкання за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зарекомендувала себе з позитивного боку. У вживанні алкогольних напоїв та наркотичних речовин не помічена. Аморальний спосіб життя не підтримує. До адміністративної відповідальності не притягувалася. Заяв та скарг від сусідів не надходили, підтримує з ними гарні відносини. Інших компрометуючих матеріалів по відношенню до [PERSON] немає /а.с.30/. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 19.09.2024 року, з метою підготовки висновку ССД ЮМР про визначення місця проживання [PERSON] та [PERSON] , проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщене на 2 поверсі 4-поверхового будинку, складається з 2 житлових кімнат та ще 2 орендованих кімнат (одна облаштована під дитячу, інша під кухню), санвузол окремо. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в кімнатах чисто та затишно, помешкання облаштовано меблями та побутовою технікою. В наявності продукти та їх запас. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: для дітей наявна окрема кімната, у кожного своє окреме спальне місце, в кімнаті є двоярусне ліжко, шафа, комод, стіл письмовий, стілець, телевізор, діти забезпечені одягом та взуттям, в наявності гаджети для навчання, шкільне приладдя, книги, іграшки, засоби особистої гігієни. За адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Результат бесіди: [PERSON] пояснив, що після розірвання шлюбу з матір`ю дітей, дочка та сини залишилися проживати з ним. Зазначив, що [PERSON] живе в м.Миколаєві, влітку діти їздили до неї в гості. Проведена бесіда з дітьми, які повідомили, що бажають жити в м.Южноукраїнську з батьком, але не заперечують щодо зустрічей з мамою /а.с.32/. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї, наявні складні життєві обставини (далі СЖО), причиною є конфліктна ситуація між [PERSON] та [PERSON] стосовно визначення місця проживання дітей. Стан задоволення потреб дітей задовільний, діти забезпечені одягом, взуттям, засобами особистої гігієни, продуктами харчування тощо. Батько здатний забезпечити потреби дітей, вплив факторів сім`ї позитивний. Тривалість існування проблем: до 1 року. Батько усвідомлює проблеми, готовий до співпраці. Випадок класифіковано як простий /а.с.33-34/. Як вбачається з витягу з протоколу №17 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради від 29.09.2024 року, комісія одноголосно вирішила рекомендувати виконавчому комітету Южноукраїнської міської ради визначити місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з їх батьком - [PERSON] /а.с.35-36/. Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №444 від 04.10.2024 року, визначено місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з їх батьком - [PERSON] /а.с.37/. Як вбачається з інформації про проведену роботу Центру соціальних служб Южноукраїнської міської ради №680/01-19 від 02.09.2024 року, в ході роботи з дітьми практичним психологом Южноукраїнського міського центру соціальних служб було проведено: діагностику, спостереження, бесіду та методики, які дають змогу визначити особливості сімейних взаємин. Особливого значення було надано вивченню характеру спілкування дітей з батьком та матір?ю. Використовуючи методику «Малюнок сім?ї» психолог ставив за мету перевірити взаємостосунки у родині, як взаємодіють між собою члени родини та наявність конфліктів між членами сім?ї. І [PERSON] і [PERSON] намалювали обох батьків розташовуючи їх в центральній частині аркуша. Обговорюючи малюнки діти легко розказували про своїх батьків не виявляючи до них якоїсь агресії чи образи. Спілкуючись про членів родини, яких вони не зобразили на малюнку, обидва хлопчика згадали про чоловіка матері [PERSON] , з яким у них дружні стосунки. Використовуючи методику [PERSON] , яка допомагає виявити конфліктні зони в системі міжособистісних відносин, практичний психолог продовжив досліджувати ставлення дітей до людей, які їх оточують. На схематичних малюнках, де дітям потрібно розмістити себе біля значимих членів родини обидва хлопчики не роздумуючи розташовували себе біля матері. Водночас на малюнку, де зображена картина відпочинку обидва хлопчики розмістили себе біля батька. Що може свідчити про те, що батько є джерелом позитивних емоцій та створює зону відпочинку для них. Також ця методика дає можливість побачити місце дітей серед однолітків. Обидва хлопчики є добре соціалізовані, мають друзів та легко спілкуються з оточуючими. Практичним психологом була використана методика «Різнокольорові будиночки», яка допомагає діагностувати сфери спілкування дитини та її емоційні стосунки, інтенсивність контакту з дорослими та" однолітками. Обидва хлопчики вибрали для себе будиночки в центрі, що говорить про високий рівень самооцінки. [PERSON] та [PERSON] вибрали будиночок для мами. Одним з етапів роботи за методикою є гра, коли мешканці будиночків ходять у гості. Найбільша активність та інтенсивність спілкування у дітей з матір?ю: і [PERSON] і [PERSON] першою вибрали маму, вони обоє забажали «піти до неї в гості і чекали її теж до себе у гості». У вільній бесіді [PERSON] розповів про свої стосунки з вітчимом, та як він з братом хоче переїхати до мами, але вони про це не говорять батькові, щоб він не образився на них. Хлопчик без остраху розповідає про можливий переїзд до мами, зауважуючи, що «у нього там є багато друзів». За результатами проведеної роботи можна говорити, про те, що хлопчики однаково люблять обох батьків, не відчувають до них недовіри та осуду. Але більш емоційний зв?язок у них з матір?ю, коли вони про неї говорять спостерігається зміна тілесних проявів: вони стають більш розслабленими. Результати психологічного дослідження відображають відношення до батьків на момент діагностики та можуть змінюватися під впливом зовнішніх факторів, оскільки дитяча психіка є нестабільною та діти можуть підпадати під вплив дорослих, яким довіряють /а.с.38/. Згідно довідки від 18.12.2024 року, [PERSON] проходить службу в Національній поліції України з 07.11.2015 року та з 26.02.2021 року перебуває на посаді помічника чергового чергової частини ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП В Миколаївській області /а.с.82/, та згідно службової характеристики на [PERSON] , за період служби в Національній поліції та на займаній посаді він зарекомендував себе, як середньостатистичний фахівець, ініціативний і принциповий працівник. До виконання службових обов?язків ставиться чесно та сумлінно. Поставлені перед ним завдання виконує, проте іноді може припускатись помилок, які намагається вчасно усувати. Постійно турбується про підвищення результатів службової діяльності. У роботі проявляє ініціативу та цілеспрямованість. На критику реагує правильно, приймає заходи щодо усунення недоліків які виникають в процесі службової діяльності. [PERSON] притаманні наполегливість та вміння комплексно оцінювати ситуацію та приймати чіткі і виважені рішення. Свою роботу будує в тісному контакті з іншими службами відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за що користується повагою у колективі та серед населення міста. В спілкуванні з громадянами та колегами по роботі ввічливий і тактовний. Особливу увагу в своїй діяльності приділяє підвищенню свого професійного рівня, грамотним та вмілим діям в екстремальних та нестандартних ситуаціях, недопущенню порушень законності. За характером рішучий, наполегливий, дисциплінований. Морально стійкий. В побуті веде себе гідно, має доброзичливі відносини з сусідами. Фізично розвинутий, у стройовому відношенні підтягнутий /а.с.83/. Як вбачається з довідки НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги) №01-20/125 від 20.01.2025 року, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться під медичним наглядом в НКП «ЮУ МЦПМСД» з народження: до 27.08.2024 року під наглядом лікаря-педіатра [PERSON] , з 27.08.2024 року під наглядом лікаря - педіатра [PERSON] . Малолітня дитина [PERSON] з березня 2024 року звертався 1 раз з приводу медичного профілактичного огляду в ліцей №1 м. Південноукраїнська. На прийом, зі слів лікаря-педіатра [PERSON] , приходив з батьком. Малолітня дитина [PERSON] в вересні 2024 року проходив медичний профілактичний огляд в ліцей №1 м. Південноукраїнська. На прийомі, зі слів лікаря-педіатра [PERSON] , був з батьком. Неповнолітня дитина [PERSON] з 28.08.2024 року на прийомах, зі слів лікаря-педіатра [PERSON] , була з батьком /а.с.85-86/. Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] , вихованця гуртка «Дитячий вернісаж», Центра дитячої та юнацької творчості, наданої директором ЦДЮТ та керівником гуртка 29.09.2025 року, [PERSON] відвідує гурток з жовтня місяця 2024 року. За час навчання у гуртку проявив себе як відповідальна, старанна та дисциплінована дитина. Регулярно відвідує заняття. [PERSON] відзначається допитливістю, має здібності до малювання, уважно ставиться до порад керівника гуртка, проявляє наполегливість у виконанні творчих завдань. Вміє працювати в колективі, легко встановлює контакти з однолітками, допомагає товаришам. Вихованням дитини займається батько, [PERSON] , і нова дружина, [PERSON] . Батьки приділяють належну увагу вихованню сина. Помітно, що про нього піклуються в сім?ї, підтримують його творчі заняття. Дитина завжди приходить на заняття охайною, чистою. у належному вигляді. Хлопець забезпечений всім приладдям та речами, які необхідні для навчання у гуртку. Батько [PERSON] і нова дружина - [PERSON] цікавляться життям та успіхами хлопчика, підтримують зв?язок з керівником гуртка. Іван називає [PERSON] мамою. Рідна мати, з сім?єю не проживає, навчанням та досягненнями [PERSON] не цікавиться, спілкується з сином по телефону. В порівнянні з минулим роком спілкування зменшилося в рази. Іноді телефонна розмова відбувається на гучному зв?язку під час занять. Під час спілкування з по телефону чутно грубість зі сторони рідної матері. Після таких розмов [PERSON] - збентежений і засмучений. /а.с.179/. Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] , вихованця гуртка «Дитячий вернісаж», Центра дитячої та юнацької творчості, наданої директором ЦДЮТ та керівником гуртка 29.09.2025 року, [PERSON] відвідує гурток з жовтня місяця 2024 року. Зарекомендував себе як стриманий, врівноважений, працелюбний вихованець. Виявляє зацікавленість у творчій роботі на гуртку. На заняттях уважний, активний. Має добрий загальний розвиток. Любить ліпити, плести з бісеру. Відповідально виконує доручення керівника. Дуже товариський, має друзів серед гуртківців, знаходить завжди з ними спільну мову. Вихованням дитини займається батько - [PERSON] і його нова дружина [PERSON] . Батько приділяє належну увагу вихованню сина. [PERSON] завжди має охайний вигляд, приходить завжди в чистому одязі, хлопчик забезпечений всім приладдям та речами, які необхідні для навчання у гуртку. [PERSON] цікавиться успіхами хлопця, приводить на заняття, спілкується з керівником гуртка. Рідна мати, з сім`єю не проживає, спілкування з сином відбувається по телефону. Телефонна розмова завжди відбувається на гучному зв`язку, що дає змогу почути настрій матері і сина. Коли телефонує матір, [PERSON] не завжди охоче відповідає на дзвінок. Після розмов з матір`ю [PERSON] засмучується, стає емоційним /а.с.178/. Згідно характеристики [PERSON] , учня 5-В класу Південноукраїнського ліцею №1 ім.Захисників Вітчизни, наданої класним керівником 12.12.2024 року, [PERSON] навчається в ліцеї з першого класу. За час навчання зарекомендував себе дисциплінованим здібним учнем, матеріал засвоює на достатньому рівні. Систематично відвідує школу. На уроках завжди уважний, вчасно виконує домашні завдання, має добру пам`ять, розвинуте логічне мислення, легко переключається на різні види навчальної діяльності. До уроків завжди готовий, має все необхідне: від рюкзака до шкільного та спортивного одягу та взуття. Учень має нахил до вивчення предметів природничого циклу. Постійно працює над собою, має значний розумовий потенціал. Бере участь у позакласній діяльності. Характеризується енергійністю та дотриманням правил. Життєрадісний та веселий. Безпосередній. Прагне до самостійності. Має власну думку. Спокійний, стриманий і ціленаправлений. Має багато друзів, з повагою ставиться до вчителів, старших, має авторитет серед друзів. Дотримується норм поведінки у колективі. Правила поведінки завжди свідомо виконує. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Доручену справу доводить до кінця. Батько приділяє належну увагу вихованню сина. Цікавиться його навчанням та поведінкою, відвідує класні та загальношкільні батьківські збори, завжди перебуває на зв?язку з класним керівником /а.с.196/. Згідно характеристики [PERSON] , учня 2-В класу Південноукраїнського ліцею №1 ім.Захисників Вітчизни, наданої класним керівником 29.09.2025 року, [PERSON] зарекомендував себе як старанний, дисциплінований здобувач освіти. Стосунки з однокласниками дружні. Учень без причини не пропускає заняття в ліцеї. В повному обсязі забезпечений навчальними матеріалами, всі підручники та зошити обгорнуті. Хлопчик бере участь у житті класу та ліцею [участь у конкурсах та акціях]. [PERSON] проживає з татом та його дружиною. Вони відвідують батьківські збори, цікавляться навчанням дитини, приділяють належну увагу вихованню та дозвіллю дитини. [PERSON] з вчителем не підтримує зв?язку, навчанням сина не цікавиться /а.с.195/. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] станом на вересень 2025 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 112 471,34 грн /а.с.176/. Відповідач за первісним позовом [PERSON] надав суду квитанції про відвідування парку, закладів харчування на підтвердження проведеного дозвілля з дітьми, а також чеки з магазинів на підтвердження забезпечення дітей одягом, канцелярськими товарами тощо /а.с.98-101/. 25.06.2024 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.06.2024 року /а.с.101 зворот/. Позивач за первісним позовом [PERSON] надала суду квитанції про відвідування зоопарку, закладів харчування на підтвердження проведеного дозвілля з дітьми, а також чеки з магазинів на підтвердження забезпечення дітей одягом, канцелярськими товарами тощо /а.с.114-120/. Згідно довідки про підтвердження місця роботи ТОВ «Епіцентр К» від 11.06.2025 року, позивач за первісним позовом [PERSON] працює у ТОВ «Епіцентр К» /а.с.161/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 16.04.2025 року, батько з дітьми та новою сім?єю (дружина [PERSON] та падчерка [PERSON] ) проживають у гуртожитку, за адресою: [ADDRESS] . Сім?я загалом займає 4 кімнати, дві із яких облаштовані під дитячі, одна в якій проживає батько зі своєю дружиною, також там розміщена кухня. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в кімнатах чисто та затишно, помешкання облаштовано необхідними меблями та побутовою технікою та іншими предметами тривалого вжитку. В наявності продукти харчування та їх запас. Діти забезпечені всім необхідним для змістовного життя та виховання: хлопчики мають окрему кімнату, спальні місця, постільну білизну, стіл письмовий, стілець, телевізор, шафу, комод, одяг та взуття відповідають віку та сезону, шкільне приладдя, канцелярія, гаджети, книги, ігри, засоби особистої гігієни. Службою у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради проведено обстеження умов проживання матері дітей - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження встановлено, що в квартирі чисто є вся побутова техніка. Створені всі умови для комфортного перебування дітей. Для виховання та розвитку дітей є окрема кімната в якій є письмовий стіл, шафа, ліжко. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] є учнями Південноукраїнського ліцею №1 імені Захисників Вітчизни Південноукраїнської міської ради. Згідно з характеристикою надаю ліцеєм - [PERSON] є учнем 1-В класу, зарекомендував себе як старанний та дисциплінований здобувач освіти, без причин не пропускає заняття в ліцеї. В повному обсязі забезпечений навчальними матеріалами, всі підручники та зошити обгорнуті. [PERSON] проживає з татом та його дружиною. Вони відвідають батьківські збори, цікавляться навчанням дитини, приділяють увагу вихованню та дозвіллю дитини. [PERSON] з вчителем не підтримує зв?язку, навчанням сина не цікавиться. Відповідно до характеристики наданої ліцеєм - [PERSON] є учнем 4-Г класу та навчається в ліцеї з першого класу. Володіє навчальним матеріалом на початковому та середньому рівні. У навчальній діяльності виявляє неповні можливості, навчальний матеріал засвоює фрагментарно. Хлопчик доброзичливий. Має багато друзів, привчений до самообслуговування, завжди має охайний вигляд. В повному обсязі забезпечений всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. Хлопчик бере активну участь у житті класу та ліцею. [PERSON] проживає разом з татом і його дружиною. Вони відвідають батьківські збори, приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини. [PERSON] навчанням сина не цікавиться. З початком навчального року особисто з класним керівником зв`язувалась лише одного разу, написавши повідомлення чи знаходиться дитина у школі. Відповідно до вимог ст. 171 Сімейного кодексу України, із залученням практичного психолога Южноукраїнського ліцею №1, з малолітніми [PERSON] та [PERSON] проведена консультативна робота із застосуванням проективних методик для з?ясування думок дітей стосовно стосунків із матір?ю та батьком. За результатами роботи, що викладена у листі ліцею від 20.01.2025 №28/01-15 діти проживають з батьком, але на зимових канікулах були у матері. При спілкуванні думки дітей розділились. [PERSON] виявляє бажання проживати з мамою і старшою сестричкою, а [PERSON] не визначився з ким з батьків хотів би проживати. Необхідно також відмітити, що бесіди із дітьми проводились також спеціалістами служби у справах дітей Південноукраїнської міської ради у різні періоди влітку 2024 та у вересні 2024. Слід зазначити, що думка дітей змінювалася в залежності від того з ким вони проживали на час проведення з ними бесіди. Відповідно до інформації наданої НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 20.01.2025 №01-18/126 малолітні діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться під медичним наглядом закладу з народження. [PERSON] з березня 2024 звертався до закладу 1 раз з приводу медичного профілактичного огляду. На прийом, приходив з батьком. [PERSON] у вересні 2024 проходив медичний профілактичний огляд та був на проймі з батьком. На підставі ст. 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров?я» та ст. 14 «Про доступ до публічної інформації» НКП «ЮМЦПМСД» відмовив у наданні інформації щодо питання звернення матері [PERSON] до лікувального закладу з приводу стану здоров?я дітей. Батько - [PERSON] , згідно з довідкою від 18.12.2024 №СЕД-6731-2024 наданою відділенням поліції №3 Вознесенського РУП ГУ НП В Миколаївській області проходить службу в Національній поліції та перебуває на посаді помічника чергового чергової частини відділення №3. Батько має стабільний заробіток та позитивну службову характеристику. Матір - [PERSON] , відповідно до довідки виданої Миколаївською філією Миколаївського обласного центру зайнятості від 26.11.2024 перебуває на обліку як безробітна з 08 серпня 2024 року. Має позитивну характеристику згідно з довідкою-характеристикою від 26.11.2024 №21857/52-2024 наданою відділенням поліції №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області. Відповідно до інформації від 15.01.2025 №СЕД-8624-2025 наданої відділенням поліції №3 ГУ НП в Миколаївській області, ні батько - [PERSON] , ні матір - [PERSON] до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувались, також матір не зверталась до поліції з питань чинення їй перешкод (недопущення) з боку батька [PERSON] , до малолітніх дітей. Згідно з висновком оцінки потреб сім?ї, зробленим Южноукраїнським міським центром соціальних служб, батько - [PERSON] здатний займатись вихованням дітей, забезпечувати їх потреби. Відповідно до інформації від 04.09.2024 №33995/02.02.01-22/24, наданої Миколаївським міським центром соціальних служб, підстав, які б перешкоджали матері - [PERSON] , виконувати обов?язки з піклування та догляду за дітьми, фахівцями Центру не виявлено. Але, разом з тим, матір [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 03.02.2025 становить 52339,24 грн., згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів зробленим Корабельним ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до вимог Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866, питання визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з одним із батьків, розглянуто Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Південноукраїнської міської ради (далі - Комісія), засідання якої відбулось 17.03.2025. У засіданні Комісії прийняли участь обоє батьків. Кожен з батьків привели свої доводи та аргументи щодо визначення місця проживання дітей, забезпечення їх потреб та захисту інтересів. Також, в свою чергу, матір [PERSON] повідомила, що з лютого місяця 2025 року влаштувалась на роботу та вирішить питання із заборгованості по сплаті аліментів, але доказів працевлаштування нею не надано. Заслухавши доводи обох батьків, розглянувши наявні документи, Комісія вважає, що батьки здатні забезпечити інтереси та потреби дітей, мають позитивні характеристики. Але, разом з тим, враховуючи, рішення виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради від 04.10.2024 №444, яким вже визначено місце проживання малолітніх дітей з батьком [PERSON] , яке не оскаржено відповідно до вимог ст. 19 Сімейного кодексу України і є діючим, враховуючи вік дітей, їх сталі соціальні зв?язки в місті Південноукраїнську, зважаючи на реальну небезпеку для життя і здоров?я дітей в м. Миколаєві, що пов?язана з періодичними ракетними обстрілами міста, визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , відповідатиме їх найкращим інтересам. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Південноукраїнської міської ради від 17.03.2025, орган опіки та піклування Південноукраїнської міської ради вважає за доцільне затвердити висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із батьком - [PERSON] . Частиною третьою статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину в атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина перша статті 160 СК України). Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Hunt v. Ukraine, N 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v. Ukraine, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі N 377/128/18 вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема, обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. При вирішенні спорів про визначення місця проживання дитини суди враховують спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; стосунки між дитиною і батьками в минулому; бажання батьків бути опікунами; збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання, школу, друзів; бажання дитини; безпекові питання. Органам державної влади слід враховувати чи страждатиме дитина через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки одного з батьків. Таким чином, обставини, встановлені у результаті детальної та поглибленої оцінки конкретної сімейної ситуації та фактори фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру приводять правила щодо визначення місця проживання малолітньої дитини судом в дію. Згідно із частинами першою, другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті 15 Закону "Про охорону дитинства"). Міжнародні та національні норми не містять норми, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема, обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже, не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі N 352/2324/17 (провадження N 61-14041св19). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини). Дитина є суб`єктом права і, незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Під час визначення місця проживання дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, необхідно проводити бесіду з останньою, головним завданням якої є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та з`ясування думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків. Як зазначено вище, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживали з батьками [PERSON] та [PERSON] в м. Південноукраїнськ. Після того, як шлюбні відносини сторін припинилися, мати дітей у листопаді 2023 року переїхала до м. Миколаєва, діти залишилися проживати з їх батьком. Також судом встановлено, що влітку 2024 року діти гостювали у матері в м. Миколаєві, після чого повернулися до м. Південноукраїнська до батька, оскільки сторони узгодили, що так як діти пов`язані життєвими умовами у цьому місті (школа, гуртики), для їх життєвого комфорту так буде зручніше. Наразі діти продовжують проживати разом з батьком. Водночас, як слідує з пояснень сторін, останні не можуть дійти згоди щодо спілкування матері з дітьми, у сторін наявний конфлікт, що фактично стало підставою для звернення матері до суду з даним позовом. В судовому засіданні малолітній [PERSON] висловив своє бажання продовжувати проживати з батьком. Зазначив, що комфортно почувається поряд з новою дружиною батька її донькою, яку називає сестрою, а дружину батька мамою [PERSON] . З рідною мамою спілкується рідко. Також в судовому засіданні малолітній [PERSON] , висловив своє бажання продовжувати проживати з батьком. Зазначив, що комфортно почувається поряд з новою дружиною батька її донькою, яку називає сестрою, а дружину батька мамою [PERSON] . З рідною мамою спілкується рідко, коли телефонує, то свариться. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 21 липня 2021 року у справі N 404/3499/17 система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини. Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється такими правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана під час вирішення між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд відхиляє доводи позивача за первісним позовом щодо здійснення психологічного тиску батька на дітей, що стало підставою висловити їх бажання проживати з ним, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами. Діти під час надання пояснень суду в присутності представника органу опіки та піклування поводилися спокійно, розповідали про свій побут, навчання, дозвілля. Крім того, суд також відхиляє пояснення позивача [PERSON] щодо вчинення домашнього насильства в сім`ї в період її перебування в шлюбі з батьком дітей, оскільки на підтвердження даних обставин будь-яких доказів не надано. Суд також ставиться критично до пояснень старшої доньки сторін [PERSON] , яка зазначала про агресивну поведінку по відношенню до неї її батька та напруженість у стосунках між нею та теперішньою його дружиною, оскільки наявність конфлікту між нею та батьком, в засіданні, у якості свідка, заперечувала дружина [PERSON] . Крім того, одинокий випадок сварки не може свідчити про негативний вплив батька на дітей [PERSON] та [PERSON] . Статтею 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне (частина шоста статті 56 ЦПК України). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Під час визначення основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Отже, слід враховувати інтереси малолітніх дітей, їх психологічний стан та особливості фізичного розвитку, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також, слід дотримуватись балансу між їх інтересами, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в інтересах дітей, брати до уваги висновки органів опіки та піклування, житлово-побутові умови проживання кожного з батьків, проживання батьків у різних містах, особливості, пов`язані з запровадженням воєнного стану на території України. Матеріалами справи стверджується, що фактично з листопада 2023 року вихованням та розвитком, дітей займається їх батько. Останнім створено всі умови для їх навчання, побуту, дозвілля, додаткових занять. Також суд враховує, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з першого класу відвідують школу у м. Південноукраїнську, тобто за своїм постійним місцем проживання мають досить тривалі соціальні зв`язки. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України", заява N 31111/04). Аналіз наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Згідно із статтею 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що [PERSON] належними, допустимими та достатніми доказами доведено, що проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом з ним відповідатиме найкращим інтересам дітей та забезпечить їх належний фізичний і духовний розвиток. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що зустрічний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в задоволенні первісного позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: approved