Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення матеріальної і моральної шкоди. У позовній заяві вказувала, що 21.08.2025 року в с. Шрамківка її дочку [PERSON] вкусила за лівий бік собака породи вівчарка на кличку «Лорд», завдавши шкоди її здоров`ю. Власником собаки є [PERSON] . Постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 19.11.2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП. Внаслідок нападу собаки життя малолітньої [PERSON] змінилося, дитина отримала глибоку укушену рану лівої сідниці, лікарями було накладено три хірургічні шви, лікування супроводжувалося фізичним болем, обмеження рухової активності та необхідністю постійного медичного догляду. Позивачка вказала, що отримана травма позбавила дитину можливості продовжувати звичний спосіб життя, відвідувати спортивні тренування. Завдана дитині шкода мала не лише тимчасовий фізичний характер, а й безпосередньо вплинула на реалізацію здібностей дитини та її розвиток, порушення психоемоційного стану, порушення сну, мимовільні нервові тіки, підвищена тривожність та сформований страх перед тваринами. Після події дитина перебуває під медичним наглядом лікаря-невролога та лікаря-психіатра. Відповідач яка власник тварини не відшкодував завдану шкоду добровільно та не компенсував витрати на лікування, не надав будь-якої допомоги. Позивачка зазначила, що загальний розмір матеріальної шкоди становить 5474,50 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн., які вона просить стягнути з відповідача. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 17.12.2025 року. Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 та п.8 і 9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивачка є матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] . Згідно копії постанови Драбівського районного суду Черкаської області від 19.11.2025 року по справі №692/1552/25, 21.08.2025 року близько 17 год. 00 хв. в [ADDRESS] , гр. [PERSON] , якому належить собака породи вівчарка, яка вибігла з подвір`я та вкусила гр. [PERSON] за лівий бік, завдавши шкоди її здоров`ю, порушив правила утримання тварин. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром сто п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень з конфіскацією собаки породи «вівчарка» кличка «Лорд». Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Враховуючи, що відповідач є власником собаки, яка заподіяла шкоду малолітній [PERSON] , а тому суд вважає, що він зобов`язаний відшкодувати шкоду, яка їй заподіяна. З копії консультаційного висновку спеціаліста КНП Драбівська БПЛ від 10.11.2025 р. вбачається, що пацієнт [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: укус дитини відомою собакою 21.08.2025, рана лівої сідниці 0,7 ?2,5 см, підшкірно жирова клітковина виступає в рану. Згідно консультаційного висновку психіатра Медичного центру [PERSON] від 16.10.2025, пацієнту [PERSON] встановлено діагноз (попередній): F95.1 хронічний моторний або вокальний тіковий розлад (МКХ-10). Відповідно до запису від 23.09.2025 р. дитячого невролога вбачається, скарги [PERSON] на часті кліпання очима, поганий сон, крики вночі та виснувало, що це є рекцією на стрес у вигляді невротичного тику. На підтвердження понесених витрат на лікування дочки, позивачка надала копії чеків від 23.09.2025 на суму 964,00 грн., від 07.11.2025 на суму 682,50 грн., від 10.11.2025 на суму 228,50 грн. про оплату лікувальних засобів в ТОВ «Фармація Черкащини». Окрім того, додано чеки з АТ «Укрнафта» на суми 499,80 грн., 500,00 грн., 500,00 грн. з ТОВ «Львів інвест груп 1» на суму 699,70 грн. про купівлю пального на загальну суму 2199,50 грн. Також позивачка додала фіскальний чек №82545 з ТОВ «Мікд» від 16.10.2025 року про оплату консультації лікаря з «енцеф» на суму 1400,00 грн. Відповідно до ч.1, п.4 ч.2, абз.3 ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд виходячи з встановлених обставин вважає, що факт спричинення дитині моральної шкоди доведено. Оцінюючи наслідки, які мали місце для дитини внаслідок укусу тварини, вплив даної події на її здоров`я, необхідність змінити звичайний ритм життя для подолання цих наслідків, страждання від заподіяного фізичного болю в момент укусу твариною, погіршення особистих досягнень у спортивних змаганнях, суд дійшов до висновку, що достатній розмір моральної шкоди, який слід стягнути на користь позивачки складає 35000 гривень 00 копійок. Щодо матеріальної шкоди суд вважає, що належними і допустимими доказами її спричинення є здійснення витрат на купівлю ліків та консультацію лікаря, всього на суму 3275 грн. Квитанції на пальне на загальну суму 2199 грн. 50 коп. суд вважає не є такими доказами, які підтверджують спричинення на вказану суму матеріальної шкоди, так як доказів того, що саме це пальне було використано для усунення наслідків заподіяної шкоди дитині не має, немає маршрутів, розрахунків витрат палива. Тому в цій частині позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог з відповідача в дохід держави в розмірі 796,32 грн. за вимогу про стягнення матеріальної шкоди та в розмірі 931,84 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди (виходячи з того, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задоволені на 59,82%, а позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволені на 70%), що складає разом суму 1728,16 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial