Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У листопаді 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 13.06.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] за допомогою вебсайту кредитодавця було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1408-1484. Зазначений договір було укладено в електронній формі шляхом акцепту оферти позивача та підписання договору відповідачем одноразовим ідентифікатором, який був направлений на номер телефону відповідача. Після підписання договору кредитні кошти були перераховані відповідачу на вказаний ним банківський рахунок. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 16 500,00 грн строком на 300 днів, із базовим періодом 14 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії за його надання. Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, перерахувавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та квитанцією про здійснення платежу через систему LiqPay АТ КБ «ПриватБанк». Водночас відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 13.10.2025 утворилась заборгованість. Позивач зазначає, що загальна сума заборгованості за договором становить 92 532,00 грн, однак з урахуванням застосування програми лояльності просить суд стягнути лише частину боргу у розмірі 82 500,00 грн, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 16 500,00 грн; прострочену заборгованість за процентами - 66 000,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.2026 справу відкрито та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, заяви із запереченням проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надійшло. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 13.06.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1408-1484. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі. Згідно зі ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису, у тому числі одноразового ідентифікатора. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач пройшов процедуру реєстрації на вебсайті кредитодавця, отримав доступ до особистого кабінету, ознайомився з умовами договору та підтвердив їх шляхом введення одноразового ідентифікатора. Після укладення договору позивач перерахував відповідачу кредитні кошти у сумі 16 500,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними документами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Матеріали справи свідчать, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений строк. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13.10.2025 відповідач має заборгованість у розмірі 82 500,00 грн, з яких: 16 500,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 66 000,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. Відповідач доказів сплати заборгованості або заперечень щодо її розміру суду не надав. Поданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та є належним доказом відповідно до ст. 81 ЦПК України. Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved