Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - позивач), через систему «Електронний суд», звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 22.04.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», кредитодавець) та [PERSON] (далі - споживач, позичальник) укладено Договір № 4035990 (далі - Договір). На умовах, встановлених Договором, кредитодавець надає споживачу кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредитним договором встановлена сума кредиту (загальний розмір): 10 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 30 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1.90 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Сторони цього договору, також узгодили, що грошові кошти кредиту надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника. Також, сторони домовились, що несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору, а також, що порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. Кредитним договором передбачено, що внесення змін та доповнень до цього Договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів/угод. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Тож, оскільки позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами цього Договору, а відповідач [PERSON] як позичальник не виконав свої зобов`язання, грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплатив, тому позивач звернувся до суду із позовом про примусове стягнення заборгованості за Договором, а також судових витрат, які останній поніс у зв`язку зі зверненням до суду. Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за Договором № 4035990 від 22.04.2021 року до відповідача [PERSON] , то ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» як позивач обґрунтовує це тим, що 04.02.2022 року було укладено Договір № 04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 4035990. 10.01.2023 року було укладено Договір № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4035990. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 4035990. З огляду на викладене, позивач підсумовує та зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4035990 від 22.04.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18 978,39 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 755,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 13 121,85 гривень; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 гривень; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 гривень; заборгованість за комісіями - 0,00 гривень; інфляційні збитки - 92,08 гривень; нараховані 3% річних - 9,46 гривень. Крім заборгованості за кредитним договором, позивач просить суд стягнути із відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 9 000,00 гривень. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2025 року вказану позовну заяву залишено без руху, оскільки позов подано без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, та надано позивачу час для усунення недоліків (а. с. 84-86). 10 грудня 2025 року директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М., через систему «Електронний суд», подала заяву про усунення недоліків, в якій просила вважати усуненими недоліки позовної заяви, прийняти позовну заяву про стягнення боргу до розгляду та відкрити провадження у справі, та у зв`язку з цим надала позовну заяву про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором (в новій редакції) та докази направлення позовної заяви (в новій редакції) з додатками стороні (а. с. 89-99). Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, справу визнано малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті (а. с. 100-102). Представник позивача у судове засідання не з`явився, причин свого не прибуття суду не повідомив; про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і його представника в особі директора Ткаченко М.М.; водночас, представник позивача в п. 5 прохальної частини позовної заяви (в новій редакції) просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а. с. 98). Відповідач у судове засідання не з`явився; копія ухвали суду від 11 грудня 2025 року та судові повістки про виклики до суду направлялись відповідачу [PERSON] за його зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, що повернулися до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 110-1, 118, 124). Також відповідач повідомлявся про розгляд цієї справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а. с. 115, 123). Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зазначене узгоджується із правовою позицією Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 провадження № 61-185св23. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за відсутністю адресата за вказаною адресою» - є належно врученими. Отже, суд розцінює відповідача [PERSON] як такого, що належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи про стягнення заборгованості за кредитним договором в суді. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші клопотання та заяви від відповідача суду також не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти порядку заочного розгляду справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 22.04.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 4035990 про надання споживчого кредиту, що підписаний відповідачем 22.04.2021 року о 08:34:16 електронним підписом одноразовим ідентифікатором C 909889 (а. с. 22-25 зворот). Пунктами 1.2.-1.8. означеного Договору визначено, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 10 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2. Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 693,50% річних; за зниженою ставкою 346,75% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 15 700,00 гривень; за зниженою ставкою 12 850,00 гривень. У пунктах 2.1.-2.5 Договору № 4035990 сторони обумовили порядок та умови надання кредиту, зокрема, визначили, що кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), заначений в п. 1.4 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті. Товариство надає споживачу консультації з питань виконання Договору, в тому числі шляхом надання інформації та документів через особистий кабінет. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Крім того, п. 3.1.-3.3. Договору передбачено порядок обчислення (нарахування) процентів та порядок їх зміни, а саме: нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 Договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до п. 4.2 Договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду Товариству, що застосування зниженої процентної ставки відповідно до п.п. 1.5.1. Договору залежить від того чи отримає Споживач індивідуальну знижку від Товариства на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання Споживач погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором чітко визначені відповідно до домовленості Сторін, та не вимагають підписання Сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього Договору Також судом встановлено, що відповідно до п. 6.1. та п.п. 6.1.1. вказаного Договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п. 6.1.1 Договору. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом за ініціативою споживача повернення кредиту та сплата процентів, що нараховуються в період пролонгації, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається споживачу в особистому кабінеті, крім випадку визначеного в п.п. 6.1.1 Договору. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом в порядку автопролонгації, повернення кредиту, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається Споживачу в Особистому кабінеті, а сплата процентів, що нараховуються за день автопролонгації, здійснюється в день такої автопролонгації, крім випадку визначеного в п.п. 6.1.1 Договору. У разі направлення споживачем коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів що направляються на повернення кредиту не достатньо для повної сплати процентів за його користування, то вважається що строк сплати таких процентів настав і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів, з урахуванням черговості передбаченої пунктом 6.3. цього Договору. Із п. 9.6. Договору № 4035990 вбачається, що цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Додатком № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 4035990 від 22.04.2021 року є Графік платежів, з якого слідує наступне: кількість платежів/періодичність внесення -один/одноразово, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів - 22.05.2021 року, сума кредиту - 10 000,00 гривень, сума нарахованих процентів за стандартною ставкою - 5 700,00 гривень, за зниженою ставкою - 2 850,00 гривень, разом до оплати за стандартною ставкою - 15 700,00 гривень, за зниженою ставкою - 12 850,00 гривень (а. с. 43). З Паспорта споживчого кредиту судом встановлено, що сторони погодили основні умови кредитування, орієнтовану реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту - кредит, сума/ліміт кредиту - 10 000,00 гривень, строк кредитування - 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби, спосіб та строк надання кредиту - шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної споживачем не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору, можливі види (форми) забезпечення кредиту - без забезпечення у вигляді застави, стандартна процента ставка, відсотків річних(застосовується протягом строку кредиту, в період пролонгації та автопролонгації) - 693,50% річних (1,90% в день), знижена процента ставка, відсотків річних (застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема протягом строку кредиту(+3 дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту) - 346,75% річних (0,95% в день), загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою - 5 700,00 гривень, загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою - 2 850,00 гривень, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 15 700,00 гривень, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за зниженою ставкою за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 12 850,00 гривень, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою, відсотків річних - 693,50 %, реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою, відсотків річних - 346,75 % (а. с. 55-57). Із досліджених у судовому засіданні Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (нова редакція) судом встановлено, що повернення кредитної заборгованості споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цих Правилах та Кредитному договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів споживачем на зазначені в Кредитному договорі та/або на Веб-сайті Товариства поточні рахунки Товариства в національній грошовій одиниці України - гривні. Споживач зобов`язаний вчасно повернути товариству Кредит, сплатити проценти та неустойку (якщо така матиме місце) будь-яким доступним йому способом, зазначеним на Веб-сайті Товариства. При цьому, у разі, якщо платіжним сервісом (фінансовим посередником) встановлена окрема плата за надання послуг, споживач зобов`язаний самостійно сплатити вартість послуги з переказу грошових коштів (а. с. 58-61 зворот). Відповідно до інформації ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» (далі - ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» за № 7/17461 від 10.11.2025 року, адресованої ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» вбачається, що за Договором № 4035990 (згідно транзакції № 935910380) 22.04.2021 року о 8:35 [PERSON] було перераховано кошти у сумі 10 000,00 гривень на карту № [NUMBER] , що зазначена в п. 2.1. Договору (а. с. 63 зворот). Згідно Картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», у позивальника [PERSON] загальна сума заборгованості за Договором № 4035990 від 22.04.2021 року склала 18 876,85 гривень (а. с. 67-70). Також судом встановлено, що 04.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 04-02-01/2022, у відповідності до умов якого (п. 2.1.-2.3.) первісний кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 26 256 495,72 гривень, а фактор ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Відповідно до умов цього Договору фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (а. с. 7-9). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 року (Додаток № 3 до Договору) судом встановлено, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , номер договору 4035990 в сумі 18 876,85 гривень, з яких: 5 755,00 гривень - сума заборгованості за тілом, 13 121,85 гривень - сума заборгованості по процентам (а. с. 17-20). Із повідомлення ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за № 10969/25-Е від 11.11.2025 року, адресованого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», судом також було встановлено, що відповідачу [PERSON] 22.04.2021 року перераховано кошти у розмірі 10 000,00 гривень, транзакція № 935910380 (а. с. 65-66). Згідно розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 року слідує, що відбулося нарахування 3 % річних за користування грошовими коштами у період з 04.02.2022 року по 23.02.2022 року на залишок заборгованості у розмірі 5 755,00 гривень, кількістю 20 дні, у сумі 92,08 гривень (а. с. 12). Крім того, із Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року судом також встановлено, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступив шляхом продажу новому кредитору належні йому права, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» як новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору (а. с. 26-28 зворот). Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року (Витяг з Додатку № 3) слідує, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 18 978,39 гривень, з яких: 5 755,00 гривень - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 13 121,85 гривень - сума заборгованості за нарахованими процентами, та 101,54 гривень - відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України (а. с. 36-39). Із розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за Договором № 40335990 від 22.04.2021 року вбачається таке: загальна заборгованість станом на 13.11.2025 року складає 18 978,39 гривень, зокрема, 5 755,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 13 121,85 гривень - сума заборгованості за відсотками, 92,08 гривень - інфляційні збитки та 9,46 гривень - 3% річних (а. с. 13). Тож, позивач за Договором № 40335990 від 22.04.2021 року просить суд стягнути з відповідача інфляційні збитки у сумі 92,08 гривень та 3 % річних у сумі 9,46 гривень. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на означені положення матеріального права, беручи до уваги, що до загальної суми боргу, що заявлена позивачем до стягнення із відповідача, включені 3 % річних за період із 04.02.2022 року по 23.02.2022 року включно, суд вказану позовну вимогу вважає обґрунтованою та вмотивованою, а відповідно такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 року (далі - Закон № 675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Договору № 40335990 від 22.04.2021 року, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій його надано, строк та умови її надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у позику від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» грошових коштів в сумі 10 000,00 гривень, так і доказів своєчасного та повного виконання умов Договору № 40335990 від 22.04.2021 року у строки, передбачені цим правочином, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується прохання позивача, що викладене у п. 3 прохальної частини позовної заяви (в новій редакції), про стягнення із відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 9 000,00 гривень, то суд зазначає про таке. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії таких документів: 1) Договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в особі директора Ткаченко М.М. та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (далі - АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС») в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. (а. с. 48-50); 2) Заявку на надання юридичної допомоги № «m» від 2024 року (додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року (а. с. 50 зворот); 3) Акт б/н про надання юридичної допомоги від 2024 року (Додаток № 2 до Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року (а. с. 51); 4) Прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений Рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01 листопада 2023 року (а. с. 52-зворот); 5) Заявку на надання юридичної допомоги № 2849 від 01.10.2025 року (а. с. 53 зворот); 6) Витяг з Акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року (а. с. 54). Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, про те, що витрати на надану правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та його необхідності, а також з урахуванням очевидної не співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2 000,00 гривень. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч. 1, 2 наведеної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 0583180047 від 02.12.2025 року позивач сплатив 2 422,40 гривень судового збору за звернення до суду з цим позовом. Тож, оскільки позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved