Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Заявниця через свого представника звернулась до суду із вказаною заявою. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] . При оформлені спадкових прав, заявницею виявлено, що у документах, які підтверджують родинні зв`язки осіб наявні помилки. Крім того, наявна помилка у написанні прізвища її матері [PERSON] , [INFO] . З огляду на вказане, [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, а саме те, [PERSON] , який помер [INFO] є її батьком, а [PERSON] , [INFO] , є її матір`ю. Згідно ухвали судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Губар В.Є. від 09.01.2026 року справу було передано за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою судді Черняка В.В. від 19.02.2026 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій остання підтримує заяву та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі, проти задоволення вимог не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви у повному обсязі, з огляду на наступне. Предметом розгляду заяви є встановлення факту наявності родинних відносин. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 статтею 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З матеріалів справи вбачається, що факт, про вставлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для реалізації спадкових прав. Положеннями ст.ст.80, 81 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , є « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] , 1949 року народження, та [PERSON] , 1952 року народження, уклали шлюб 12.03.1971 року (а.с.7,9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.11.2024 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.02.1957 року, батьками [PERSON] , [INFO] , були « [PERSON] та « [PERSON] (а.с.8). Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 30.11.1998 року прізвище матері заявниці вказано як « [PERSON] » (а.с.11). Зазначене також стверджується копією картки фізичної особи платника податків (а.с. 11 зворот). На переконання суду, наявність розбіжності в написанні анкетних даних батьків заявниці у документах виникла внаслідок людського фактору осіб, відповідальних за видачу правовстановлюючих документів та невірного перекладу з російської на українську мову. Виправити зазначені розбіжності у позасудовому порядку не виявляється можливим (враховуючи рік видачі документів та обмеження у повноваженнях органів, відповідальних за їх видачу). Наявність допущених помилок у правовстановлюючих документах позбавляє заявницю можливості реалізації спадкових прав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved