Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.05.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1524667, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 9400 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надав відповідачеві кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Відповідач, зі свого боку не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на дату звернення до суду, заборгованість за кредитним договором становить 40467 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9400 грн., заборгованість за відсотками 26367 грн., заборгованість за штрафами 4700 грн. 28.11.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №28112024 від 28.11.2024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило позивачу право вимоги до позичальників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №1524667 від 25.05.2024. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1524667 від 25.05.2024 в загальному розмірі 40467 грн., а також судові витрати: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Ухвалою від 14.11.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідачу запропоновано подати відзив. Ухвалою від 09.12.2025 за клопотанням представника позивача витребувано з АТ «Універсал Банк» докази. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не подав. Відзив на позовну заяву не надходив. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що 25.05.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1524667 (далі - кредитний договір), за умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» надає відповідачу кредит в сумі 9400 грн., строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (пункти 1.2 -1.4 кредитного договору). Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Відповідно до п.1.9.1 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 60160 грн (п.1.10.1 кредитного договору). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту 25.05.2024 року (п.2.2 кредитного договору). Відповідно до п.5.1 кредитного договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку, визначеного в п.п.5.3 Договору (а.с.20 зворотній бік а.с.24). Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, яким визначено інформацію щодо умов кредитування (а.с.19-20). Згідно довідки про ідентифікацію (а.с.25 зворотній бік), відповідач [PERSON] ідентифікований ТОВ «Селфі кредит», як позичальник за укладеним договором №1524667 від 25.05.2024, оскільки акцептував, підписавши 25.05.2024 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Х015, направленого на номер телефону, зазначений кредитний договір. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст.207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Виконання ТОВ «Селфі Кредит» обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 9400 грн. відповідачеві підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек», відповідно до якої від ТОВ «Селфі Кредит» 25.05.2024 о 21:53:08 грошові кошти у розмірі 9400 грн. перераховані на картку № [NUMBER] (а.с. 27). Згідно листа АТ «Універсал Банк» від 23.12.2025, наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що на ім`я відповідача [PERSON] банком було емітовано банківську картку № [NUMBER] , на яку 25.05.2024 було успішно зараховані кошти у сумі 9400 грн (а.с.81). Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «Селфі Кредит» у розмірі 9400 грн. знайшов своє підтвердження. 28.11.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №28112024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «Кредит капітал» за плату право вимоги до боржників, які виникли за кредитними договорами (портфель заборгованості) (а.с. 31 зворотній бік - 36). Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 28.11.2024 до договору факторингу від 28.11.2024 №28112024, ТОВ «Селфі Кредит» передав, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників у кількості 5098 (а.с.37). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №28112024 від 28.11.2024, до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №1524667 від 25.05.2024 в розмірі 40467 грн., з яких: 9400 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 26367 грн. - заборгованість за відсотками, 4700 грн. - штрафи (а.с. 36 зворотній бік). ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» направило на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу від 14.10.2025 №24015929, якою повідомило відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором №1524667 від 25.05.2024 та про необхідність погашення заборгованості у розмірі 40467 грн. на рахунок позивача (а.с.38). Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 28.11.2024 заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №1524667 від 25.05.2025 складає 40467 грн., з яких: 9400 грн. заборгованість за тілом кредиту, 26367 грн. - заборгованість за відсотками, 4700 грн. штрафні санкції (а.с.27 зворотній бік - 31). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем [PERSON] 25 травня 2024 року було укладено кредитний договір №1524667, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9400 грн. на строк 360 днів, тобто до 20.05.2025, зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% в день. Для підписання кредитного договору [PERSON] було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов договору. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. TOB «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в загальній сумі 9400 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, зазначену у кредитному договорі. В порушення умов укладеного кредитного договору, відповідач не сплатив своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1524667 від 25.05.2024 відповідно до договору факторингу №28112024 від 28.11.2024, укладеним з ТОВ «Селфі Кредит», а тому з дати відступлення прав вимоги, а саме з 28.11.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» стало кредитором за вказаним кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №1524667 від 25.05.2024 у розмірі 40467 грн., у тому числі: 9400 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 26367 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 4700 грн. штрафні санкції. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитним договором, не довів відсутність заборгованості. Доказів того, що відповідач виконав свій обов`язок позичальника первісному кредитору, відповідачем суду також не надано. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1524667 від 25.05.2024 у загальному розмірі 35767 грн., у тому числі 9400 грн. заборгованість за тілом кредиту, 26367 грн. заборгованість за відсотками. Щодо стягнення штрафу у розмірі 4700 грн. за невиконання грошового зобов`язання, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, з 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована неустойка за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, підстави для стягнення з відповідача неустойки відсутні.

Outcome: partial