Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Будзину Н.О., яка діє на підставі ордеру від 04.02.2026 №1322733, звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 04.06.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №383. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що відразу після реєстрації шлюбу виникли суттєві розбіжності, спільне життя у них не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, різні релігійні погляди, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між ними неможливо, їх сім`я розпалася остаточно та поновлена бути не може. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спору у сторін щодо поділу спільного майна не має. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2026 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судове засідання. В судове засідання позивач та представник не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій вимогу про розірвання шлюбу підтримали та просили розглядати справу в судовому засіданні за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на адресу суду жодних заяв не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 04.06.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №383. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , спільного господарства та бюджету сторони не ведуть, примирення не бажають. Їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Спору про поділ майна подружжя не має. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачу суд залишає прізвище « [PERSON] ». Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved