Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 05 серпня 2008 року [PERSON] ( [INFO] ) зареєструвала шлюб з [PERSON] ( [INFO] ) та взяла його прізвище - [PERSON] . Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя в останні декілька років з відповідачем не склалося, так як постійні суперечки негативно вплинули на почуття [PERSON] до відповідача. Крім того, ці суперечки негативно впливають на оточуючих, рідних і особливо на підростаючих дітей. По-суті, останні роки вони як сім`я разом не жили, спільне господарство не вели. Подальші надії на спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Збереження даного шлюбу суперечить інтересам заявниці та негативно впливає на її психологічний стан. Ухвалою суду від 05.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також цією ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази. Від відповідача 06.03.2026 надійшла заява, у якій він вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 05 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 05 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №1632, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.2011 сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.2017 сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області №127/11263/24 від 18 червня 2024 року з [PERSON] постановлено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. Водночас судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. До цього часу сторони не повідомили суд про можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved