Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

22 січня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163 звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] і просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 937, 15 грн. та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 13.11.2024 року ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 160466 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом «c22b928b». Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. Відразу після вчинених дій Відповідача, 13.11.2024 р. ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» перерахувало, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 23 530, 00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс». 06.02.2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТзОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №06022025. Таким чином, відповідно до Реєстру прав вимог №2 від 06.03.2025 року до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог №2 від 06.03.2025 до Договору факторингу 1. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором від 13.11.2024, становить 24 137, 15 грн., яка складається з наступного: 23 530, 00 грн. - заборгованість по кредиту; 6, 15 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401, 00 грн. заборгованість по комісії; 200, 00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Відповідач не виконував умови Договору належним чином, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Ухвалою від 23.01.2026 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Відповідачу [PERSON] скеровувалась копія ухвали про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі від 23.01.2026 року та копія позовної заяви з додатками, однак 18.02.2026 року на адресу суду повернувся конверт із рекомендованим повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач правом подання відзиву не скористався, жодних заяв, клопотань не надходило. У матеріалах позовної заяви представник позивача зазначає, що просить проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою від 13.03.2026 року суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Учасники в судове засідання не прибули. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що 13.11.2024 року ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 160466 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом «c22b928b». Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. Відразу після вчинених дій Відповідача, 13.11.2024 р. ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» перерахувало, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 23 530, 00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс». 06.02.2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТзОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №06022025. Таким чином, відповідно до Реєстру прав вимог №2 від 06.03.2025 року до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог №2 від 06.03.2025 до Договору факторингу 1 до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за Кредитним договором від 13.11.2024, становить 24 137, 15 грн., яка складається з наступного: 23 530, 00 грн. - заборгованість по кредиту; 6, 15 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401, 00 грн. заборгованість по комісії; 200, 00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Відповідач не виконував умови Договору належним чином, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Із розрахунку заборгованості по Кредитному договору №160466 від 13.11.2024 року, встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не сплачує проценти за користування кредитом, не проводить погашення кредиту у строки, передбачені кредитним договором, її заборгованість становить суму у розмірі 24 137, 15 грн., яка складається з наступного: 23 530, 00 грн. - заборгованість по кредиту; 6, 15 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401, 00 грн. заборгованість по комісії; 200, 00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ "Юніт Капітал" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору №160466 від 13.11.2024 року, що був укладений між первісним кредитором ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» та [PERSON] . За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положення статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору №10/09/25-02 від 10.09.2025 про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», в особі керуючого бюро адвоката Соломки Олексія Володимировича, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Соломки О.В. Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову, час, витрачений адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, зазначеного в детальному розрахунку наданих правничих послуг, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для його виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що сума 7 000,00 грн. є завищеною, а відтак, приходить до висновку про стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн., що за даних обставин справи буде справедливим і співмірним відшкодуванням таких. Таким чином суд вважає можливим задовольнити вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу частково у розмірі 3 500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 662,40 гривень.

Outcome: approved