Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

17.11.2025 позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , треті особи: [PERSON] , Запорізька територіальна громада в особі Запорізької міської ради, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , та її доньку - [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що квартира [ADDRESS] відноситься до комунальної власності Запорізької міської територіальної громади. Вказана квартира на підставі ордеру №645 від 30.01.1990 була надана її чоловіку [PERSON] та членам його родини. [INFO] її чоловік помер. Наразі в квартирі зареєстрована вона, її син - [PERSON] , її донька - [PERSON] та онука [PERSON] , [INFO] . З січня 2020 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] фактично в квартирі не проживають без поважних причин, їх речей та документів в квартирі немає, витрати з утримання квартири вони не несуть. Відносин із відповідачами вона не підтримує, місце їх проживання їй не відоме. Оскільки відповідачі зареєстровані в спірній квартирі, плата за комунальні послуги нараховується і на них, а вона як пенсіонер вимушена нести зайві витрати та позбавлена можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, укласти договір найму квартири через їх реєстрацію. При цьому скасувати реєстрацію відповідачів неможливо без їх заяви. У зв`язку з цим вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 24.11.2025 за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 02.12.2026 від представника третьої особи: територіальної громади в особі Запорізької міської ради Набока А.В. надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що квартира [ADDRESS] не приватизована, перебуває у власності Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради. Ордер на вказану квартиру був виданий виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя на ім`я [PERSON] . В квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] , а також третя особа [PERSON] . Зареєстровані в квартирі особи мають право на приватизацію квартири, а у разі визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, вони не будуть мати змоги скористатись таким правом, отже їх право може бути порушено. При цьому у разі встановлення судом належними та допустимим доказами тривалу відсутність відповідачів (понад 6 місяців) без поважних причин у спірному житловому приміщенні, вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. Просить прийняти по даній справі рішення на розсуд суду в межах діючого законодавства України. Також заявлено про розгляд справи без участі третьої особи. 12.12.2025 від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява про виклик в судове засідання свідків. Ухвалою суду від 17.12.2025 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району. 02.01.2026 від третьої особи [PERSON] надійшла заява, в якій він просить позов [PERSON] задовольнити, здійснювати розгляд справи у його відсутність. 13.01.2026 від представника третьої особи: органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району Дитяткової А.Г. надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що місце проживання відповідачів зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , а саме [PERSON] з 19.12.1995 по теперішній час, а [PERSON] , [INFO] , з 18.04.2012 по теперішній час. Вказана квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Запоріжжя. У разі визнання малолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вона не буде мати змогу скористатись правом на приватизацію цієї квартири, таким чином її право може бути порушено. Відомості, що [PERSON] набула право власності або право постійного користування на інше житло, в матеріалах справи відсутні. Проживання дитини з батьками або одним з них в іншому місці не є безумовною підставою для втрати права користування спірною житловою площею. Просить у задоволені позову в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити. 19.01.2026 від представника третьої особи: органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району Дитяткової А.Г. надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. 20.01.2026 від представника позивачки [PERSON] адвоката Слєсаря О.В. до суду надійшло клопотання про витребування доказів та заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. Ухвалою суду від 20.01.2026 з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України витребувано відомості про перетин державного кордону громадянами України: [PERSON] та неповнолітньою [PERSON] за період з 01.01.2021 по 01.01.2026. 30.01.2026 з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України до суду надійшла інформація, що відомостей про перетинання державного кордону України, ліній розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянами України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2021 по 01.01.2026 в Базі даних не виявлено. 13.02.2026 від представника відповідача [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , адвоката Богун І.А. надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій зазначено, що відповідачка [PERSON] ознайомлена із позовною заявою про визнання її та її доньки такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , позов визнає в повному обсязі та підтверджує викладені в ньому обставини. Ухвалою суду від 16.02.2026 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. При цьому було задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання свідків. Представник позивача [PERSON] адвокат Слєсарь О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. При цьому, представник відповідача [PERSON] адвокат Богун І.А. в судовому засідання зазначила, що відповідачка визнає позов в повному обсязі. Задоволення позовної заяви відповідає її інтересам та інтересам неповнолітньої доньки. На теперішній час вони постійно за межами України, де зареєстрували своє місце проживання, мають сталі зв`язки. Наміру повертатись в Україну не мають. Третя особа [PERSON] та представники третіх осіб: територіальної громади в особі Запорізької міської ради, органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судове засідання не прибули, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. У поданих заявах просили справу розглядати без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників, які не прибули в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, приходить до такого. Відповідно до ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 47 Конституції України гарантує громадянам право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.61, 64, 65 ЖК України (які діяли на час виникнення спірних правовідносин, але втратили чинність з 15.02.2026) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно зі ст.71 ЖК України (яка на даний час є діючою) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до законодавства України може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до вимог ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що відповідно до ордеру №645 на житлове приміщення серії «Л» від 30.01.1990, який виданий виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя, квартира за адресою : [ADDRESS] була надана [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] дружині, [PERSON] доньці, [PERSON] сину. [INFO] [PERSON] помер. Вказана квартира не приватизована, перебуває у власності Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради. У вказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] з 12.06.1990 по теперішній час, відповідачка [PERSON] з 19.12.1995 по теперішній час, неповнолітня донька відповідачки [PERSON] [PERSON] , [INFO] , з 18.04.2012 по теперішній час, третя особа [PERSON] .. Згідно з інформацією, яка міститься в акті про не проживання за місцем реєстрації від 01.11.2025, який складений головою правління ОСББ «Рубана 21» Лохматюк С.В. в присутності сусідів мешканців будинку [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , та її дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстровані, але фактично не проживають з січня 2020 року та по теперішній час. Їх особистих речей та засобів гігієни в квартирі не виявлено. Також судом встановлено, що 08.04.2025 відповідачці [PERSON] , [INFO] , УМВС Росії по Курській області видано паспорт громадянина РФ, в якому міститься інформація про зареєстроване місце проживання у Курській області РФ. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з сім`єю [PERSON] знайома давно, вони проживають в одному під`їзді будинку [ADDRESS] . На даний час в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] . Вони постійно спілкуються, періодично вона буває у неї в квартирі та їй достовірно відомо, що вона наразі мешкає сама. Її син [PERSON] проходить військову службу, а донька [PERSON] разом з онукою позивачки [PERSON] вже давно виїхали жити в іншу країну. Останній раз бачила доньку та онуку позивачки приблизно у 2021 році. Вони в квартирі не проживають, їх речей в квартирі немає. Про конфлікти, перешкоди зі сторони позивачки чи інших осіб у користуванні відповідачами квартирою ніколи не чула. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачі [PERSON] та неповнолітня [PERSON] , які були членами сім`ї позивачки [PERSON] , тривалий час, а саме з 2020 року не проживають в спірній квартирі та не користується нею з власної волі, житлово-комунальні послуги не сплачують, їх речей в квартирі немає, однак з реєстраційного обліку не знялись, чим чинять позивачці перешкоди в користуванні житлом, оскільки вона вимушені нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг за зареєстрованих відповідачів. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачкою письмовими доказами, показами свідка, які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення цього рішення. Жодних обставин, які б свідчили про те, що непроживання відповідачів в спірній квартирі є тимчасовим, їх відсутність в житлі понад шість місяців має місце з поважних причин, що відповідно дає підстави для збереження за ними цього житла понад встановлені строки, судом не встановлено. Вирішуючи спір в частині визнання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщення, суд також виходить з того, що ч.2 ст.29 ЦК України визначено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Як встановлено судом неповнолітня [PERSON] , 2012 р.н., проживає разом зі своєю матір`ю відповідачем [PERSON] . З огляду на вказані обставини, дитина забезпечена житлом у житлі її матері, тому підстав для збереження її права на проживання та користування спірним житлом немає. Доказів тому, що позивач або інші особи яким-небудь чином чинили або чинять перешкоди дитині в користуванні спірним житлом, суду не надано та в ході судового розгляду таких обставин не встановлено. В даному випадку суд вважає, що визнання неповнолітньої [PERSON] , 2012 р.н., такою, що втратила право користування спірною квартирою, в якій вона фактично не мешкає тривалий час, але зареєстрована, не призведе до порушення її прав. Також суд враховує, що відповідач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , 2012 р.н., визнала позовні вимоги, і таке визнання не суперечить закону, не порушує чиї-небудь прав, свободи та інтереси. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved