Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг теплопостачання за період з 01 жовтня 2021 року по 01 червня 2025 року в сумі 43840 грн 94 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з відповідачів нарахований індекс інфляції в розмірі 5753 грн 63 коп. та 3 % річних в сумі 1381 грн 31 коп. Всього просив стягнути 50975 грн 88 коп. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надала. Представник відповідача адвокат Максименко Ю.П., від імені та в інтересах [PERSON] , надала відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила (а.с. 49-50). У відзиві посилалась на те, що заборгованість з 10.2021 року по 10.2022 року (9720,74 грн.) не може братися судом до уваги та бути стягнута з боржниці, оскільки ця сума нарахована поза межами строків давності. Відповідна заява про поновлення строків давності для стягнення від позивача не надходила. Також у власності [PERSON] перебуває 3/16 частки квартири, а у власності [PERSON] - 1/4 частки квартири. Тому за доцільне розділити суму заборгованості по комунальним послугам не солідарно, як вказано у позовних вимогах, а за розміром частки кожної власниці. Тому просила у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго щодо солідарного розподілу боргу відмовити, а борг розділити відповідно до часток власності майна. Інших заяв або клопотань сторони суду не подавали. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася,причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Максименко Ю.П. також в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в судове засідання не з`явилися. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] згідно відповіді №1942657 від 28.10.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41). Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту питань реєстрації Полтавської міської ради (а.с. 44). Крім того, і [PERSON] , і [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , до якої позивачем надаються послуги з теплопостачання, що підтверджується долученими до справи правовстановлюючими документами (а.с.55-58). Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Взаємовідносини між сторонами врегульовано індивідуальним договором про надання послуг. Індивідуальні договори, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності з 01 грудня 2021 року, встановлюють порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води (далі - Договір), текст яких розміщений на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua. Згідно пункту 5 Договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати комунальні послуги в строки і на умовах, що визначені цим Договором. Цьому обов`язку кореспондує і обов`язок споживача оплачувати надані послуги своєчасно та в повному обсязі. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів, які: - введені в дію з 01 грудня 2020 року постановою НКРЕКП від 30.11.2020 № 2269 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»; - введені в дію з 01 листопада 2021 року рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які були застосовані до споживачів категорії «населення» після завершення опалювального сезону 2021-2022, тобто з 01 травня 2022 року; - введені в дію з 01 жовтня 2022 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго». Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-naselennya/. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідачі мали оплачувати одержані ними послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідачі у період з 01 жовтня 2021 року по 01 червня 2025 року отримані послуги теплопостачання в повному обсязі не оплатили. У зв`язку з цим за цей період виникла заборгованість в сумі 43840 грн 94 коп. Дана сума заборгованості нарахована позивачем відповідно до затверджених тарифів. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. За період з 01 жовтня 2021 року по 01 червня 2025 року борг відповідачів за послуги теплопостачання становить 43840 грн 94 коп. Інфляційні втрати підприємства у зв`язку з порушенням строків оплати послуг за цей період становлять 5753 грн 63 коп., 3 % річних в сумі 1381 грн 31 коп. Всього заборгованість відповідачів з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за цей період становить 50975 грн 88 коп. Суд відхиляє посилання відповідача та його представника як на одну із підстав заперечень проти позову, на ту обставину, що необхідно розділити суму заборгованості не солідарно, а за розміром частки власності кожної із відповідачів. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Оскільки зобов`язання з оплати спожитих житлово-комунальних послуг є солідарним зобов`язанням, позивач має право звернутись до суду з позовом до будь-кого із споживачів, або до всіх них разом. Суд також відхиляє посилання відповідача та її представника на пропуск позивачем строку позовної давності за період з 10.2021 року по 10.2022 року з наступних підстав. Так, з позовом до суду позивач звернувся 23 жовтня 2025 року. Згідно ст.256 Цивільного кодексу України (ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як передбачено ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так до вимог про стягнення заборгованості за жовтень 2021 року перебіг позовної давності розпочався з 01 жовтня 2021 року, та мав тривати до 01 жовтня 2024 року. Але ще до закінчення вказаного строку відбулися зміни в законодавстві. Згідно пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. В Україні карантин було запроваджено 12 березня 2020 року, скасовано 1 липня 2023 року. На вказаний строк дії карантину продовжено строки позовної давності. Згідно пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в редакції у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. В Україні воєнний стан введено 24 лютого 2022 року. Скасована норма про зупинення перебігу позовної давності 04 вересня 2025 року. Таким чином позивач звернувся до суду з даним позовом в межах строку позовної давності. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування судових витрат 3028 грн. 00 коп. пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог, тобто по 1514 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved