Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 24 вересня 2024 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір № 460713-КС-006 про надання кредиту, який підписано в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію». Відповідно до умов договору ТОВ «Бізнес Позика» надала позичальнику кошти в розмірі 10000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно умов договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування кредитом. Умовами вказаного договору також встановлено графік платежів, які має здійснити позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором виконало, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн., шляхом їх перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , вказану позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Крім того, 07 листопада 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , шляхом обміну електронними повідомленнями, укладено додаткову угоду № 1 до договору № 460713-КС-006 про надання кредиту, яку підписано в порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надала позичальнику додатково кредит в сумі 5000 грн. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, лише частково сплативши кошти, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідачем здійснено часткову оплату за договором № 460713-КС-006 на загальну суму 22287,38 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдивні дії щодо визнання договору та щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. В зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань а договором, станом на 01 грудня 2025 року утворилась заборгованість за договором № 460713-КС-006 про надання кредиту в розмірі 14646,36 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 9388,52 грн.; суми прострочених платежів по процентах в розмірі 5257,84 грн. Представник позивача зазначає, що після закінчення строку дії кредитного договору позивачем проценти за користування кредитом не нараховувались. Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 460713-КС-006 про надання кредиту від 24 вересня 2024 року в розмірі 14646,36 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 31 грудня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи. Вказаною ухвалою судді, також задоволено клопотання представника позивача про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» доказів. Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно кожного разу, згідно позовної заяви просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказувала, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляла, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи свого представника не направила, причин його неявки не вказала, відзив на позов не подала, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Зокрема, суд установив, що [PERSON] , після авторизації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика», звернулась до позивача з метою отримання кредиту. З урахуванням побажань клієнта, [PERSON] було надіслано паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти, а також надіслано пропозицію укласти договір (оферту) № 460713-КС-006 про надання кредиту від 24 вересня 2024 року. В свою чергу, [PERSON] прийняла запропоновані їй умови, в зв`язку з чим 24 вересня 2024 року надіслала ТОВ «Бізнес Позика» прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 460713-КС-006 про надання кредиту. Як наслідок, між сторонами 24 вересня 2024 року було укладено договір № 460713-КС-006 про надання кредиту, який [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами вказаного договору, сторонами погоджено, що позикодавець надає позичальнику кредит в розмірі 10000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Сторонами також узгоджено основні характеристики кредиту, а саме: строк кредиту, який становить 24 тижні; розмір процентної ставки, яка становить 1% в день; розмір комісії за видачу кредиту в розмірі 2000 грн.; строк дії договору, який визначили до 11 березня 2025 року. Крім того, вказаний договір містить інформацію щодо орієнтовної загальної вартості наданого кредиту, загальних витрат за кредитом та орієнтовної реальної річно процентної ставки. З урахуванням погоджених умов кредитування, договором визначено графік платежів, з зазначенням періоду здійснення таких платежів за договором, їх розміру та складових цих платежів. Підписанням цього договору позичальник підтвердила, що: до укладення договору уважно ознайомилась з текстом цього договору та правилами, а також отримала від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, ч. 2, 5 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та ст. 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Таким чином, суд дійшов висновку, про те, що при укладенні договору [PERSON] , у відповідності до вимог закону, поінформовано про умови кредитування, строк кредитування, порядок повернення кредиту та процентів за користування кредитом, наслідки порушення умов договору, та така прийняла умови запропонованого їй договору, шляхом його підписання. Судом також досліджено Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», затверджені наказом директора товариства № 24-ОД від 16 серпня 2024 року. Як вбачається з підтвердження ТОВ «ПрофітГід», останнє, в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів та на підставі платіжної інструкції (замовлення), 24 вересня 2024 року здійснило переказ грошових коштів в розмірі 10000 грн. на рахунок [PERSON] (платіжну картку [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк») згідно кредитного договору № 460713-КС-006 від 24 вересня 2024 року. Крім того, суд установив, що 07 листопада 2024 року [PERSON] , після авторизації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика», звернулась до позивача з метою отримання фінансових послуг. З урахуванням звернення позичальника, [PERSON] 07 листопада 2024 року було надіслано паспорт споживчого кредиту та пропозицію укласти додаткову угоду № 1 (оферту) до договору № 460713-КС-006 про надання кредиту від 24 вересня 2024 року. В свою чергу, [PERSON] прийняла запропоновану їй пропозицію, в зв`язку з чим 07 листопада 2024 року надіслала ТОВ «Бізнес Позика» прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення додаткової угоди № 1 до договору № 460713-КС-006 про надання кредиту. Як наслідок, між сторонами 07 листопада 2024 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 460713-КС-006 про надання кредиту, яку [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами вказаної додаткової угоди кредитодавець та позичальник підтвердили, що станом на 07 листопада 2024 року сума неповернутого позичальником кредиту становить 10000 грн.; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 200 грн., а сума нарахованої та несплаченої комісії становить 150 грн. В зв`язку з цим, сторони дійшли згоди про те, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 5000 грн., та кредитодавець, на умовах викладених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та обов`язується повернути кредит збільшений на 5000 грн. у строки та на умовах викладених у договорі, при цьому після збільшення суми кредиту, загальний розмір отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту складатиме 15000 грн. Несплачені проценти, а також несплачена комісія вноситься до графіку платежів та підлягають сплаті відповідно до графіку платежів. Одночасно з чим, сторони погодили, що комісія за надання додаткової суми кредиту становитиме 1000 грн. З урахуванням внесених змін до договору про надання кредиту, в додатковій угоді зазначено розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки, розмір орієнтовної загальної вартості наданого кредиту та загальні витрати за кредитом, виходячи з того, що денна процентна ставка становитиме 0,75 процентів. При цьому сторони погодили, що кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 125 календарних дні. В зв`язку зі змінами до договору про надання кредиту, додатковою угодою визначено графік платежів, з зазначенням періоду здійснення таких платежів, їх розміру та складових цих платежів. Інші умови, не змінені додатковою угодою, залишаються чинними та сторони підтвердили свої зобов`язання за ними. У відповідності до підтвердження ТОВ «ПрофітГід», останнє 07 листопада 2024 року здійснило переказ грошових коштів в розмірі 5000 грн. на рахунок [PERSON] (платіжну картку [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк») згідно додаткової угоди від 07 листопада 2024 року кредитного договору № 460713-КС-006 від 24 вересня 2024 року. Як вбачається з повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 05 січня 2026 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 29 вересня 2024 року по 11 березня 2025 року, яка містить відомості про зарахування на рахунок відповідача грошових коштів у розмірі обумовленому договором про надання кредиту та додаткової угоди до нього. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» виконано умови укладеного кредитного договору та додаткової до нього, а саме перераховано на картковий рахунок [PERSON] , вказаний нею в анкеті клієнта, кредитні кошти в розмірі, визначеному умовами договору та додаткової угоди. Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умови укладеного договору про надання кредиту виконала частково, сплативши в період з 08 жовтня 2024 року по 16 січня 2025 року на користь ТОВ «Бізнес Позика» 22287,38 грн., які позивачем зараховано на погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом та комісії. В свою чергу, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 03 грудня 2025 року заборгованість [PERSON] за договором про надання кредиту відповідно до розрахунку заборгованості, який містить відомості щодо розміру та періоду нарахування такої заборгованості, становить 18768,49 грн., яка складається з заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 9388,52 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 5257,84 грн. та штрафу в розмірі 4122,13 грн. В свою чергу, позивач при зверненні до суду просив стягнути з відповідача лише заборгованість за договором про надання кредиту в розмірі 14646,36 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем складових заборгованості, як то заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача в межах строку кредитування і вважає ці розрахунки вірними, позаяк, вони відповідають умовам укладеного договору та вимогам закону. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через невиконання нею умов укладеного кредитного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що запропонований позивачем, тобто, шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Як наслідок, цей позов підлягає до задоволення. Щодо питання розподілу судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідачки на користь позивача належить стягнути 2422,40 грн. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог. З цих підстав,

Outcome: approved