Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі по тексту ТОВ «Споживчий центр») подав до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 16.02.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферту) №16.02.2023-100002800. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000 грн., строком на 70 днів, за процентною ставкою 1,2%. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 01.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 12358,96 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7782,72 грн., заборгованості по процентам в розмірі 4576,24 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2025 позовну заяву передано за підсудністю до Старосамбірського районного суду Львівської області. Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі на 05.01.2026. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу приписів частини 1 статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 16.03.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферту) №16.03.2023-100002800, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 10000 грн., строком на 70 днів, за процентною ставкою 1,2%. Однак своїх зобов`язань відповідно до умов Кредитного договору відповідач не виконує, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.10.2025 становить 12358,96 грн., та складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7782,72 грн., заборгованості по процентам в розмірі 4576,24 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком. Тому, суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив умови укладеного ним Кредитного договору. Відповідно зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. Інших підстав, що б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами та комісією вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, що свідчить на наявність підстав для стягнення з нього на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості 12358,96 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7782,72 грн., заборгованості по процентам в розмірі 4576,24 грн. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved