Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

МКП «Хмельницьктеплокомунерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загально будинкових потреб на опалення та абонентської плати, в якому зазначило, що квартира відповідача розташована у багатоквартирному житловому будинку, який приєднаний до системи централізованого опалення (теплопостачання). Відповідач здійснила відключення квартири від системи централізованого опалення. Опалювальна площа відповідача складає 85,60 кв.м. Відповідно до п. 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики. Що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. За заявлений період, починаючи з грудня 2021 року у зв`язку із зміною чинного законодавства, яке регулює питання надання житлово-комунальних послуг, в тому числі договорів про їх надання та відповідної методики нарахувань, згідно якої місця загального користування увійшли у послугу загально будинкових потреб на опалення, змінились договірні відносини з відповідачем та відповідна методика здійснення нарахувань. Відповідно до ч.2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», послуга надається споживачеві -(ам) згідно з умовами договорів, що укладаються відповідно до типових договорів про надання відповідних послуг, відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 р. №1022 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №830, якою затверджено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії який є договором приєднання відповідно до п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Такі договори 08.10.2021 р. МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» розмістило на власному сайті за посиланням: https://www.teplo.km.ua/spogyvacham/ukladenya-dogovoriv.html, які набрали чинності з 09.11.2021 р. Отже, з 09.11.2021 з відповідачем, яка є власником квартири [ADDRESS] , укладено індивідуальний договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до п.5 укладеного індивідуального договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії, п. 24 Правил, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: -обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; -частини обсягу теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; -обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. Відповідно до ч.1 ст. 9 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Обсяг відповідної комунальної послуги визначений за допомогою вузла комерційного обліку, розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку. Приладів - розподілювачів теплової енергії (ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»). Житловий будинок по [ADDRESS] приєднаний до системи централізованого опалення, та обладнаний двома вузлами комерційного обліку. Вузол комерційного обліку теплової енергії Sharky, який забезпечує облік споживання теплової енергії в будинках по [ADDRESS] та по [ADDRESS] . Такий вузол було прийнято в експлуатацію 09.12.2015 згідно акту прийняття теплового вузла обліку. Щомісячно в опалювальний період здійснювалось зняття показань загально будинкового приладу обліку теплової енергії встановленого у житловому будинку по [ADDRESS] . За заявлений період позивачем в присутності представника співвласників здійснено контрольне зняття показників загально будинкового лічильника. Про що було складено відповідні акти звірки показників приладу обліку теплової енергії від 30.11.2022, 27.04.2022, 20.04.2023, 11.04.2024, 16.04.2025. Квартира відповідача обладнана системою індивідуального опалення, а отже не обігрівається від системи централізованого опалення і позивач не здійснює відповідачу нарахування за послугу з постачання теплової енергії у квартиру. Проте, багатоквартирний житловий будинок складається не тільки з квартир, а й має інші допоміжні приміщення та місця загального користування, на які витрачається теплова енергія, яка надійшла у будинок. Згідно Методики, визначено, що: - місця загального користування (далі - МЗК) - це загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень; - допоміжні приміщення - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будівлі/будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); - загальнобудинкові потреби - витрати на забезпечення спільних потреб будівлі/будинку комунальними послугами; - загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розрахунок нарахувань за послуги з постачання теплової енергії здійснюється на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. № 315 із змінами. Вищезазначена Методика встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), визначає вимоги до приладів-розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів. Згідно Методики, Позивачем здійсненого розрахунок (додається) та нараховано Відповідачу за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] , в частині, яка припадає на кв. [ADDRESS] , за період з 01 грудня 2021 р. по 30 вересня 2025 р. в сумі 5666,21 грн. Згідно пунктів 30, 32, 34, п.п. З п. 41 укладеного договору, Споживач (Відповідач) зобов`язується вносити плату виконавцю (Позивачу), яка складається в т. ч. з плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Споживач (Відповідач) здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до п. 38 Правил, п.п. 11 п. 41 Договору, Споживач (Відповідач) не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Щомісяця, контролерами сервісного центру Позивача розносились рахунки Відповідачу (додаються), в яких визначались щомісячні нарахування за загальнобудинкові потреби на опалення. Така інформація також щомісяця розміщувалась на дошках оголошень житлового будинку, в якому розміщена квартира Відповідача. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, Відповідач не здійснив оплату за надані підприємством послуги, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Станом на 01.10.2025 року заборгованість Відповідача за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] , в частині, яка припадає на кв. [ADDRESS] , за період з 01 грудня 2021 р. по 30 вересня 2025 р. складає 5666,21 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення ж/б по [ADDRESS] , в частині, яка припадає на кв. [ADDRESS] . Даний Розрахунок містить детальну інформацію здійснених розрахунків та нарахувань із застосованими формулами. Відповідно до п. 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії затверджених Постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Плата за послугу, абонентське обслуговування вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Крім того відповідно до п.п.5 п.45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії споживач (Боржник) зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Також, відповідно до п.п. 30, 32 Договору про надання послуги з постачання теплової енергії споживачу щомісяця нараховується плата за абонентське обслуговування. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Згідно пункту 41 Договору Відповідач зобов`язаний здійснювати оплату за цим Договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до п. 2 абз. 7 ч. З Закону України «Про житлово-комунальні послуги» граничний розмір плати за абонентське обслуговування визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 ч. 2 Постанови КМУ «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» від 21.08.2019р. № 808 встановлено, що граничний розмір плати за абонентське обслуговування, визначений відповідно до цієї постанови, застосовується окремо за кожною комунальною послугою (постачання теплової енергії; постачання гарячої води; централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; поводження з побутовими відходами) виконавцями послуг, що нараховують плату за абонентське обслуговування згідно з відповідними договорами. Наказом МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» від 01.11.2021р. № 121 з 01.12.2021р. плату за абонентське обслуговування в розмірі 16,89 грн. в місяць (з ПДВ) за послугу з постачання теплової енергії. Щомісячно Відповідачу виставлялись до оплати рахунки за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії. За період з 01.12.2021 року по 30.09.2025 року Відповідачу нараховано плати абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії в сумі 776,94 грн. З врахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 30.09.2025 в розмірі 5666,21 грн.; за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 30.09.2025 в розмірі 776,94 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача, про відкладення судового розгляду або про неможливість її з`явлення до суду із поважних причин, не надходило. Правом подання відзиву на позов відповідач не скористалися. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вказані обставини наявні, тому суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 445238298 від 26.09.2025 право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . На виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.10.2025, приватним нотаріусовм Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М. надіслано на адресу суду копію договору купівлі-продажу квартир від 12.10.2021. Згідно вказаного договору вбачається, що [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] 12.10.2021. Вказану квартиру 01.01.2013 відключено від системи централізованого опалення і гарячого водопостачання житлового будинку в зв`язку з влаштуванням автономної (квартирної) системи опалення і гарячого водопостачання. Таким чином, квартира відповідача не обігрівається від системи централізованого опалення і позивач не здійснює відповідачу нарахування за послугу з постачання теплової енергії в квартиру. Однак МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» за адресою: [ADDRESS] надаються послуги з централізованого опалення, в тому числі місць загального користування та допоміжних приміщень будинку, на які витрачається теплова енергія, яка надійшла у будинок. 09.12.2015 житловий будинок по [ADDRESS] приєднаний до системи централізованого опалення та обладнаний двома вузлами комерційного обліку. Вузол комерційного обліку теплової енергії Sharky, який забезпечує облік споживання теплової енергії в будинках по [ADDRESS] та по [ADDRESS] . Відповідач не здійснила оплати послуг з постачання теплової енергії для задоволення загально будинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] , в частині яка припадає на кв. [ADDRESS] , за період з 01.12.2021 по 30.09.2025, внаслідок чого її заборгованість становить 5666,21 грн., за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 30.09.2025 заборгованість становить 776,94 грн. Зазначені обставини підтверджуються: розрахунком заборгованості за наданні послуги з постачання теплової енергії для задоволення загально будинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] , в частині яка припадає на квартиру [ADDRESS] особовий рахунок № [NUMBER] ; довідкою про розмір заборгованості по централізованому опаленню за особовим рахунком № [NUMBER] , виданою МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" 13.10.2025 року за №305; довідкою зняття помісячних показників загально будинкового лічильника обліку теплової енергії (вузла комерційного обліку теплової енергії); актом про відключення від системи централізованого опалення і гарячого водопостачання житлового будинку в зв`язку з влаштуванням автономної (квартирної) системи опалення і гарячого водопостачання № 13-2013 від 29.10.2013; актом прийняття теплового вузла обліку від 09.12.2015; актами звірки показників приладу обліку теплової енергії від 30.11.2022, 27.04.2022, 20.04.2023, 11.04.2024, 16.04.2025. Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, чинної на час виникнення спірних правовідносин (далі Правила), що діяли до 01.05.2022 року. Житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п.1 та п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В силу п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Пунктом 21 Правил визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. В силу частин 2 та 6 ст.21 ЗУ Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Так як законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. В силу ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до наведених норм закону суд констатує, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч.6 ст.10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Пунктом 2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що допоміжні приміщення це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні та технічні приміщення). Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги)регулюються Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №830 (далі - Правила). Відповідно до п.33 Правил плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. За змістом пункту 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Таким чином, співвласники квартир у багатоквартирному будинку повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення (відокремлення) окремих квартир такого будинку від мережі централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлях комунальних послуг №315, якою регламентовано визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень (розділ ІІІ Методики). Ця Методика встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), визначає вимоги до приладів-розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів. У ч.2 Методики зазначено, що загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Місця загального користування (далі - МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень; Згідно з пунктом 2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення місць загального користування залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника. Відповідно до розділу ІІІ Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: одноповерхова будівля - 20%; двоповерхова - 18%; триповерхова - 16%; чотириповерхова - 14%; п`ятиповерхова - 12%; шестиповерхова та вище -10%. Для визначення обсягів використання теплової енергії в приміщеннях споживачів, які обладнані індивідуальним опаленням у будинках переважно використовується спрощений метод, згідно пункту 8 розділу IV Методики розподілу у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ місць загального користування (вестибюля, загальних коридорів, сходових клітин тощо) та допоміжних приміщень (колясочних, комор, сміттєкамер, шахт і машинних відділень ліфтів, вентиляційних камер та інших підсобних приміщень) та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення,може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1-5 будівлі/будинку 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку. Споживачі, власники житлових/нежитлових приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення, проводять оплату: за обсяг теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби протягом опалювального сезону , за абонентське обслуговування, що нараховується щомісячно протягом року, з наявністю будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії. Таким чином, обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту теплорегулюючої/когенераційної установки. Законодавство не передбачає залежності від наявності приладів опалення у місцях загального користування для здійснення розподілу теплової енергії на такі місця. Відсутність приладів опалення в під`їзді багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність системи опалення у місцях загального користування всього будинку. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №357/4664/15-ц від 20 листопада 2019 року. Крім того, в постанові ВС від 22 грудня 2020 року в справі №311/3489/18 зроблено висновок, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Отже, співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. На підставі вищевикладеного, відповідач, як власник квартири [ADDRESS] , яка обладнана системою індивідуального опалення, зобов`язана нести витрати на обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення, а також оплачувати відповідну абонентську плату за такі послуги. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» послуги централізованого опалення місць загального користування та допоміжних приміщень не надаються, чи надаються неналежної якості. Не надано відповідачем суду доказів і на підтвердження оплати отриманих послуг. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загально будинкових потреб на опалення житлового будинку за період з 01.12.2021 по 30.09.2025 в розмірі 5666,21 грн. та за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії для задоволення загально будинкових потреб на опалення житлового будинку за період з 01.12.2021 по 30.09.2025 в розмірі 776,94 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved