Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

В листопаді 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Басараб О.Д., звернулася в суд з заявою про оголошення померлим свого сина [PERSON] , [INFO] , який був мобілізований 21.04.2023 та з 06.08.2023 проходив військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 відділення 3 механізованого взводу 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] . 04.03.2025 заявник отримала сповіщення про те, що її син солдат [PERSON] зник безвісти 18.02.2025 під час виконання бойового завдання. Пов`язаного із захистом Батьківщини, зник безвісті в районі населеного пункту Ніколаєво-Дар`їно Суджанського району Курської області російської федерації. 05.03.2025 ВП №3 Гайсинського РУП у Вінницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025020240000064за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за письмовою заявою [PERSON] про те, що її син [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] у званні солдат, який перебуває на посаді стрільця-санітара механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, зник безвісті 18.02.2025 виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність в районі населеного Ніколаєво-Дар`їно Суджанського району Курської області російської федерації. За результатами службового розслідування встановлено, що стрілець-санітар механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону [PERSON] , [INFO] , загинув внаслідок отриманих поранень, проте вважається безвісті зниклим через неможливість евакуації тіла з місця його знаходження на момент події через інтенсивність воєнних дій. Оголошення сина заявниці загиблим необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.11.2025 відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 22.01.2026 до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено батька особи, щодо якої вирішується питання про оголошення померлим - [PERSON] . Ухвалою суду від 22.01.2026 до участі у справі замість Ладижинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) залучено в якості заінтересованої особи Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Ухвалою суду від 22.01.2026 витребувано з Генерального штабу Збройних Сил України відомості про проведення активних бойових дій в районі населеного пункту Ніколаєво-Дар`їно Суджанського району Курської області рф, та час їх припинення. В судовому засіданні представника заявника адвокат Басараб О.Д. підтримала заяву в повному обсязі з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, 19.12.2025 через систему «Електронний суд» надав пояснення, у яких розглянути справу без участі військової частини [NUMBER] та врахувати письмові пояснення військової частини. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, 24.02.2026 надав пояснення у справі, у яких просить врахувати висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі №755/11021/22, з якого вбачається, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи, та провести судовий розгляд за відсутності представника Міністерства оборони України. 25.02.2026 від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява, у якій він не заперечує проти задоволення заяви, просить справу розглянути без його участі. 17.03.2026 від заінтересованої особи - Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника на розсуд суду. Водночас, просять врахувати те, що для виконання судового рішення про визнання особи померлою необхідно буде скласти актовий запис про смерть, в якому зазначаються відомості: прізвище, ім`я, про батькові, дата народження, місце народження, громадянство, дата та місце смерті. Суд вважає за можливе проводити судовий розгляд справи за відсутності осіб, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, встановлено, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 21.04.2023 [PERSON] був мобілізований [INFO] для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] . З 13.07.2023 [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . З 06.08.2023 [PERSON] проходи військову службу у військовій частині [NUMBER] . Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №243 від 24.08.2024 солдата [PERSON] зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] , призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 відділення 3 механізованого взводу 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] . Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №336 від 24.11.2024 солдата [PERSON] стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] з 22.11.2024 вважати таким. Що прибув до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « [INFO] », які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №2-РС від 21.01.2025 солдата [PERSON] з 04.02.2025 призначено на посаду стрільця-санітара механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] . [INFO] стрілець-санітар 1 відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону солдат [PERSON] загинув внаслідок отриманих поранень. Так як тіло не було евакуйоване по теперішній час, вважати таким, що зник безвісті за особливих обставин під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, в ході проведення бойових дій поблизу населеного пункту Ніколаєво-Дар`їно Курської області та виконання бойового завдання згідно із бойовим розпорядженням заступника командира БТГр військової частини [NUMBER] №05/02/5/02/01дск від 02.02.2025 року та бойовим розпорядженням командира [NUMBER] військової частини [NUMBER] №45дск від 02.02.2025. Згідно акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] , 18.02.2025 року солдату [PERSON] разом з іншими військовослужбовцями військової частини [NUMBER] було визначено бойове завдання щодо оборони переднього краю в смузі відповідальності БТГр військової частини [NUMBER] поблизу [ADDRESS] . 18.02.2025 року приблизно о 20-20 год з позиції «МИР» надійшло повідомлення про загибель військовослужбовця з позивним « [PERSON] » у районі населеного пункту Ніколаєво-Дар`їно Курської області. Під час опитування особового складу на позиції «МИР» було встановлено, що противний застосував скид вибухового пристрою, внаслідок чого солдат [PERSON] отримав поранення не сумісні з життям. Пошукові заходи щодо розшуку тіла загиблого солдата [PERSON] поблизу населеного пункту Ніколаєво-Дар`їно Курської області командуванням БТГр військової частини [NUMBER] організовані не були у зв`язку з інтенсивним веденням бойових дій, постійним вогневим контролем військ території поблизу позицій сил оборони вогневими засобами військ російської федерації. Даних про потрапляння солдата [PERSON] в полон, в тому числі добровільної здачі, а також самовільного залишення ним місця служби чи дезертирства в ході службового розслідування не встановлено. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №59 від 28.02.2025 солдата [PERSON] , стрільця-санітара 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] вважати таким, що зник безвісти з 18.02.2025, знято з усіх видів забезпечення. 04.03.2025 заявник [PERSON] отримала сповіщення №3062 про те, що її син солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 18.02.2025 в районі н.п. Ніколаєво-Дар`їно Суджанського району Курської області, російської федерації. Згідно з повідомленням т.в.о. начальника Головного оперативного управління Генерального штабу Збройних Сил України Прохоренко І. №304/4/537 від 02.03.2026 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.01.2026, за результатами опрацювання наявної інформації повідомлено, що бойові дії в районі населеного пункту Ніколаєво-Дар`їно Суджанського району Курської області, російської федерації тривали до кінця березня 2025 року. На теперішній час бойові дії в зазначеному районі не ведуться. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст.129 Конституції України). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено розгляд справ про визнання особи померлою в окремому провадженні. Згідно із ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом ч.2 ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців від настання обставин, які загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). При цьому, стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи. У постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі №177/11/20 та від 07.11.2023 у справі №607/159/23, наголошується, що особливістю такої категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). У постановах від 26.02.2024 у справі №686/9938/23 та від 25.04.2024 у справі №278/970/23 Верховний Суд сформулював правовий висновок про те, що шестимісячний строк, визначений у ч.2 ст.46 ЦК України для оголошення особи померлою, слід обраховувати з моменту настання події (яка могла призвести до смерті особи), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. У постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість (п. 81). Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 (далі - Наказ №309) (п. 82). У цьому Наказі №309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території (п. 83). Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України (п. 84). Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності (п. 85). Україна є соціальною, правовою державою (стаття 1); людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3 Конституції України) (п. 86). В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України). Цей принцип є однією з основних засад цивільного судочинства (пункт 1 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 129 Конституції України, частина перша статті 10 ЦПК України), на якому має бути засноване судове рішення (частина перша статті 263 ЦПК України) (п. 87). Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності. Він вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності (п. 88). Згідно з принципом правової визначеності відрахування шестимісячного строку від дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій території України не забезпечувало б достатньої передбачуваності та сталості правових відносин. В умовах триваючої збройної агресії рф проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо. На час прийняття цієї постанови російсько-українська війна все ще триває, що посилює правову невизначеність і може ускладнювати ефективне застосування закону та забезпечення захисту прав осіб, які постраждали внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту та у яких, у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи, виникають певні цивільні права та правомірні інтереси (п. 92). Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2014 №15-рп/2004, одним із проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим його культурним рівнем. Справедливість є однією з основних засад права та є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо (п. 93). Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди (п. 94). Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України (п. 95). Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України (п. 96). Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п. 97). Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом (п. 98). Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій (п. 99). У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності (п. 100). Як роз`яснено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Згідно із постановою Верховного Суду від 29.05.2024 у справі №127/28463/23, початок перебігу шестимісячного строку, визначеного ч.2 ст.46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою пов`язується не з днем закінчення воєнних дій, а з днем настання конкретних обставин, які стали підставою для застосування судом шестимісячного строку. За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності. Наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» містяться відомості лише щодо відповідних території України, на яких ведуться (велися) бойові дії. Відомості щодо періоду ведення бойових дій в районі населеного пункту Ніколаєво-Дар`їно Суджанського району Курської області, рф, як ймовірного місця загибелі [PERSON] , у вказаному наказі відсутні. Разом з тим, судом отримано відповідь т.в.о. начальника [INFO] [PERSON] №304/4/537 від 02.03.2026, якою повідомлено, що бойові дії в районі населеного пункту Ніколаєво-Дар`їно Суджанського району Курської області, російської федерації тривали до кінця березня 2025 року. На теперішній час бойові дії в зазначеному районі не ведуться. Отже, з часу завершення активних бойових дій в районі зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] (починаючи з березня 2025 року) минуло більш як 6 місяців. Згідно з матеріалами службового розслідування військової частини [NUMBER] , наказом командира військової частини [NUMBER] по стройовій частині №59 від 28.02.2025, солдат [PERSON] вважається таким, що зник безвісти 18.02.2025 року під час бойових дій при захисті Батьківщини та не повернувся після виконання бойового завдання. Отже, на підставі досліджених доказів, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, спливу більш як 6 місяців по завершенню активних бойових дій в місці зникнення безвісти військовослужбовця, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, наявні підстави для оголошення померлим [PERSON] у зв`язку з існуванням обґрунтованого припущення щодо його смерті, тобто констатації високого ступеня ймовірності смерті [INFO] в населеному пункті Ніколаєво-Дар`їно Суджанського району Курської області, рф під час виконання бойового завдання. Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявницею обставини та мету, з якою необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме реалізації її особистих та майнових прав щодо оформлення спадкових прав, соціальних гарантій передбачених сім`ям військовослужбовців після його смерті, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved