Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , внести змінити до актового запису про народження дитини вказавши у графі батько « [PERSON] », змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що у 2012 році позивач познайомився з відповідачкою і вони стали проживати разом. [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] . Оскільки у зареєстрованому шлюбі батьки не перебували, а також з метою набуття відповідачкою статусу одинокої матері і отримання в зв`язку з цим соціальної допомоги, при оформленні свідоцтва про народження дитини, запис про батька дитини був вчинений відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, зі слів матері, і у відомостях про батька дитини було зазначено « [PERSON] ». Протягом усього часу проживання в цивільному шлюбі позивач піклувався про сина [PERSON] , брав участь у його вихованні та утриманні, систематично морально та матеріально підтримував відповідачку. Після припинення фактичних шлюбних стосунків та спільного проживання між позивачем та відповідачкою було досягнуто усної домовленості про те, що позивач, як батько, зможе безперешкодно бачитися із сином, і відповідачка не чинитиме йому жодних перешкод. Дитина [PERSON] визнає позивача, як свого батька і бажає бачитись та спілкуватись з ним. Однак, з 2022 року відповідачка категорично заперечує проти зустрічей батька з сином і відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подати заяву про реєстрацію позивача як батька дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим [PERSON] змушений звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді від 17.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання. 07.01.2026 до суду надійшов відзив відповідачки на позовну заяву в якому вона просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що з квітня 2013 року по жовтень 2014 року проживали з позивачем однією сім`єю, а [INFO] у них народився син [PERSON] , ім`я якому сторони обирали разом. У подальшому, через безвідповідальне ставлення позивача до сім`ї, яке полягало в тому, що він не працював, не забезпечував її та дитину матеріально, постійно відносив до ломбарду її особисті речі, а також відбирав у неї та сина грошові кошти на задоволення власних потреб їх стосунки було припинено. Позивач притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, а тому на думку відповідачки, визнання його батьківства щодо сина, може негативно вплинути на виховання дитини, формування її як особистості, адже у випадку задоволення позову судом у позивача з`явиться ряд прав, як батька дитини, що не відповідатиме забезпеченню якнайкращих інтересів дитини. Крім того, до відзиву відповідачкою долучено заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки від дня народження дитини позивачу було відомо, що він є його батьком. 14.01.2026 до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача адвоката Бойка В.Ф. у якій представник зазначив, що наведені відповідачкою у відзиві на позовну заяву аргументи не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. До відповіді на відзив представником позивача долучено клопотання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. 06.02.2026 до суду надійшла заява малолітнього [PERSON] у якій він, посилаючись на вимоги ст. 171 СК України, просив суд під час розгляду справи вислухати його думку з питань що стосуються його особисто, зокрема внесення змін до актового запису про його народження. У даній заяві [PERSON] заперечує щодо зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.02.2026 закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У зв`язку з визнанням відповідачкою [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовних вимог в частині біологічного батьківства позивача щодо сина [PERSON] , клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи залишено без розгляду, за заявою сторони позивача. ІІІ. Позиції сторін у судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] адвокат Бойко В.Ф. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Пояснив, що відповідачка відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подати заяву про реєстрацію позивача, як батька, до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання батьківства. При цьому відповідачка під час розгляду справи визнала біологічне батьківство позивача щодо сина [PERSON] . Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що з квітня 2013 року по жовтень 2014 року проживали з позивачем як сім`я і він є біологічним батьком її сина [PERSON] , [INFO] , однак вона заперечує щоб до свідоцтва про народження дитини було внесено зміни в частині зазначення прізвища сина « [PERSON] » замість « [PERSON] », оскільки позивач будь-якої участі у вихованні дитини не приймав та не приймає, а тому відсутні підстави іменувати сина його прізвищем. Крім того, зважаючи що син тривалий час іменується прізвищем « [PERSON] », яке для нього є звичним та на яке видані всі документи, що стосуються дитини, зміна прізвища може вплинути на психологічний стан сина. Представник відповідачки адвокат Нікітюк П.М. у судовому засіданні позовні вимоги в частині визнання батьківства позивача щодо народженої відповідачкою 21.04.2013 дитини визнав. При цьому заперечив щодо задоволення позовних вимог у частині зміни прізвища дитини, з підстав на які послалася відповідачка у відзиві на позовну заяву та своїх усних поясненнях у судовому засіданні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився. Відповідно до поданої до суду 02.03.2026 заяви представник третьої особи [PERSON] просила розгляд справи проводити у її відсутності, вказавши про відсутність заперечень щодо позову. Судом, у присутності психолога [PERSON] , заслухано думку малолітнього [PERSON] щодо позовних вимог у частині зміни його прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Малолітній вказав, що йому відомо про те, що [PERSON] є його батьком. Оскільки усі діти носять прізвища свого батька він також хоче мати прізвище батька « [PERSON] ». Не заперечує щодо задоволення позовних вимог в цій частині. VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без укладення шлюбу та [INFO] у них народилася дитина [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.05.2013, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 08.05.2013 складено актовий запис № 177 про народження [INFO] [PERSON] , батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька дитини « [PERSON] » у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, що сторонами не заперечується. Відповідачка під час розгляду справи визнала біологічне батьківство позивача щодо народженого нею [INFO] сина [PERSON] . V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1 статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У відповідності ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства на підставі статті 128 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у справах про встановлення батьківства, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved