Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

19.11.2025 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі вона, перебувала з 1999 року у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому на підставі рішення суду від 26.11.2016 року було розірвано. В шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що син продовжує навчання і є студентом Навчально-наукового інституту «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» - Наказ про зарахування від 11.08.2025 року № 986ст, термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029, форма навчання денна, він не має ніякого джерела доходів, тому потребує матеріальної допомоги. Просить суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] на свою [PERSON] користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання або досягнення ним 23 років. Позивач до початку судового засідання надала заяву відповідно до якої, уточнила позовні вимоги та просила стягнення аліментів з відповідача здійснювати з 01 березня 2026 року, оскільки до цього часу [PERSON] надавав матеріальну допомогу сину на навчання. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого 28.11.2007 року відділом РАЦС по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається що його батьком є відповідач у справі [PERSON] . З довідки виданої 25.09.2025 року деканом факультету Цивільної інженерії та екології [PERSON] вбачається, що [PERSON] є студентом Навчально-наукового інституту «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» - Наказ про зарахування від 11.08.2025 року № 986ст, термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029, форма навчання денна. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ( ч.1,2 ст.199 Сімейного Кодексу України). Згідно ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу ( ст.201 Сімейного Кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що повнолітній син навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, вимоги позивача є обґрунтованими, відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, відповідач позовні вимоги визнав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Однак, із урахуванням вимоги позивачки, щодо стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, саме з 01 березня 2026 року, оскільки в період перебування даної справи на розгляді в суді, батько дитини надавав матеріальну допомогу на його навчання, суд вважає за необхідне здійснювати стягнення аліментів, саме з 01 березня 2026 року. Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved