Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами №293912142 від 04.09.2024 та №2111345 від 25.09.2024 в розмірі 27682,00 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2024 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір №293912142 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформації телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» за умовами якого, відповідачу надано грошові кошти на умовах визначених договором. В подальшому на підставі укладених договорів факторингу позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №293912142 на загальну суму 14950,00 грн. Також, 25.09.2024 між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір №2111345 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформації телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». В подальшому, на підставі договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 позивач набув право вимоги за даним кредитним договором до відповідача на суму 12732,00грн. Всупереч умовам Кредитних договорі, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодних платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів, що стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом. Просить, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді від 24.02.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду суддею одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання на 23.03.2026 о 15.20 год, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідач [PERSON] відзив на позов у строк встановлений судом, не подала. При цьому, суд звертає увагу на те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу на адресу місця проживання, що зазначена у матеріалах позовної заяви та відповіді з ЄДДР про зареєстроване місце проживання та така повернулася з підстав відсутності адресата за адресою місця проживання, що згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача про розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило та суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. З врахуванням наведеного та положень ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи проводиться судом за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне. Судом встановлено, що 04.09.2024 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №293912142 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, з якого вбачається, що сторонами погоджено істотні умови договору, а саме договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 5000 грн 00 коп. Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 5000 грн 00 коп. 04.09.2024 (що є датою надання Кредиту). Другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором. Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору. (п.2.1-2.5 Договору). Згідно п.7.1 Договору, на момент укладення цього Договору, Сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування 24.09.2024, а саме протягом 20 (двадцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. Відповідно до п.7.2 Договору основна сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 7.2.2. дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2., або п. 9.1.1.7., або п. 9.2.1.5. Договору.; 7.3 кінцева дата договору 04.10.2029. Пунктом 7.4 Договору передбачено, що проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: 7.4.1. протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; 7.4.2. після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно. Згідно п.8.3-8.4 Договору передбачено, що базова процентна ставка складає 1,00 % в день від суми залишку за кредитом, що сьтановить 365% річних. Для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 20 днів Дисконтного періоду, без повного дострокового повернення всієї суми кредиту, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 6000 грн 00 коп. та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 1000 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 5000 грн 00 коп. Згідно п. 9.1.1.2 Договору, кредитодавець має право в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у Заявці на отримання Кредиту, та/або отримання негативної інформації про Позичальника в Бюро кредитних історій, та/або в разі дострокового припинення надання Кредитодавцем фінансових послуг, та/або у разі дострокового розірвання Договору в порядку передбаченому Договором, та/або прострочення сплати нарахованих процентів Позичальником. Згідно п.9.1.1.7 Договору, кредитодавець має право у разі затримання Позичальником сплати процентів за користування Кредитом щонайменше на один місяць Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення Позичальника про дострокове припинення Договору. При цьому Договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту Позичальника. Згідно п.11.1. Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Договір кредитної лінії №293912142 від 04.09.2024 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором WRFA, який було направлено позичальнику [PERSON] на номер телефону [NUMBER] , 04.09.2024 о 13:40:30 год, та який введено відповідачем 04.09.2024 о 13:42:45 год (а.с. 10-21). Із платіжного доручення від 04.09.2024, вбачається, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» 04.09.2024, перераховано [PERSON] суму коштів 5000,00 гривень згідно договору №293912142 від 04.09.2024 на картку 4149-62XX-XXXX-9775, без ПДВ, безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с.22). Таким чином, з наведеного вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. З розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» вбачається, що заборгованість за кредитним договором №293912142 від 04.09.2024 за період з 04.09.2024 по 24.12.2024 складає 10650,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн, заборгованість по відсотках 3150 грн., 2500 неустойка (а.с.23-24). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач виходив з того, що в ході факторингового ланцюгу право вимоги до відповідача перейшло до позивача ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів». Так, судом встановлено, що 24.12.2024 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/14, згідно якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором №293912142 від 04.09.2024 (а.с.26-28). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги від 24.12.2024, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за договором №293912142 від 04.09.2024, а саме на суму 10650,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн, заборгованість по відсотках 3150 грн., 2500 неустойка (а.с.29-30). З розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що заборгованість за кредитним договором №293912142 від 04.09.2024 станом на 04.08.2025 за період з 24.12.2024 по 20.03.2025 складає 14950,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 5000грн, заборгованість по відсоткам 7450грн, неустойка 2500грн (а.с.25). В подальшому, 27.02.2025, ТОВ «Таліон Плюс» та позивач уклали договір факторингу №27/0225-01, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором №293912142 від 04.09.2024 (а.с.31-33). Відповідно до Реєстру прав вимоги №4 від 04.08.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №293912142 від 04.09.2024 на загальну суму 14950 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 5000грн, заборгованість по відсоткам 7450грн, неустойка 2500грн (а.с.34). Також, судом встановлено, що 25.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №2111345 (а.с.39-43, за умовами якого відповідач отримала позику в сумі 4000,00грн, строк кредиту 30 днів, процентна ставка фіксована 0,01%, комісія за надання кредиту 20,71% від суми наданого кредиту (828,40 грн), денна процентна ставка в день 0,70%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 5,00% за день, пеня 5,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1001,42%; орієнтовна загальна вартість позики 4840грн., дата повернення позики 24.10.2024 (п.2.2 Договору). Параметри, порядок і графік повернення позики, сплата процентів та комісії за надання кредиту визначено в додатку №1 до цього Договору. Пунктом 1 вказаного договору визначено, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.5.1. Договору, позичальник ознайомився за посиланням на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (https://cliccredit.ua/informaciya/) з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (https://cliccredit.ua/informaciya/) з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (TM «CLICCREDIT»), в якій зазначені умови застосування процентної ставки зі знижкою (п.5.2 Договору). Додатком №1 до договорів позики є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, яка є додатком №1 до договору позики №2111345, дата видачі кредиту 25.09.2024, сума кредиту 4000,00грн, дата повернення кредиту 24.10.2024, проценти за користування кредитом 11,60грн, комісія 828,40 грн, реальна річна процентна ставка -1001,4%, загальна вартість кредиту 4840,00грн (а.с.42 зворот). З довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 21.01.2026 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 25.09.2024 перерахувало [PERSON] кошти в сумі 4000,00 грн, номер карти [NUMBER] (а.с.44). 27 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та TOB «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) укладено договір факторингу №27/03/25 (а.с.46-47) відповідно до пункту 1.1 якого, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п.1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 27 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та TOB «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) укладено додаткову угоду №1 до договору факторингу №27/03/25 (а.с.48). З платіжної інструкції від 31.03.2025 №683 вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» сплачено кошти на загальну суму 2225048,39грн як плату за відступлення права вимоги згідно Додаткової угоди №1 від 27.03.2025 до Договору Факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 (а.с.50). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 (а.с.51) та акту прийому передачі реєстру боржників №1 від 27.03.2025 (а.с.49), ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №2111345 в сумі 12732,00 грн., з яких: 3640,00грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1092,00грн. сума заборгованості за відсотками; 8000,00 грн. сума заборгованості за пенею. Згідно наданого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості за кредитним договором №2111345 від 25.09.2024 за період з 25.09.2024 по 27.03.2025 [PERSON] має непогашену заборгованість в сумі 12732,00 грн., з яких: 3640,00грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1503,60 грн сума заборгованості за відсотками; 8000,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с.52). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з приписами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не установлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до норм статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII (далі Закону № 675-VIII). Статтею 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (частина сьома, дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII). Норми статті 11 Закону № 675-VIII відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи наведене, суд вважає, що представлений стороною позивача Договір факторингу та Реєстр права вимоги є належними та допустимими доказами, які у встановленому законом порядку підтверджують перехід до позивача пред`явлення права вимоги до [PERSON] за кредитними договорами №293912142 від 04.09.2024 та №2111345 від 25.09.2024, оскільки укладаючи договори факторингу сторони узгодила всі істотні умови для такого виду договорів відповідно до чинного законодавства та дійшли згоди щодо укладання договору на зазначених у них умовах, а тому з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Належних та допустимих доказів того, що сторонами договорів факторингу в момент їх підписання не додержано вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, матеріали справи не містять. Оскільки судом встановлено, що позичальником умови кредитного договору не виконано, грошові кошти на умовах визначених кредитними договорами не повернуто, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків. Отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника заборгованості за тілом кредиту та процентами, за кожним з кредитних договорів. Однак, при визначенні заборгованості за кредитними договорами, суд не погоджується із нарахуванням до стягненням з відповідача неустойки (пені), враховуючи наступне. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час. Отже, законодавцем звільнено позичальників за кредитними договорами від сплати неустойки (штрафу, пені), які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача 2500,00 грн неустойки за кредитним договором №293912142 від 04.09.2024 та 8000,00 грн заборгованості за пенею за кредитним договором №2111345 від 25.09.2024, оскільки кредитні договори укладені, а такі суми нараховані позивачем у період дії в Україні воєнного стану. А тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. З огляду на викладене, оскільки відповідач за вказаними кредитними договорами №293912142 від 04.09.2024 та за №2111345 від 25.09.2024 отримала кредитні кошти, та взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на які набув позивач за укладеними між ним та кредитодавцями відповідача договорами факторингу, суд вважає частково обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за даними кредитними договорами в загальному розмірі 17182,00 гривень, а саме: за кредитним договором №293912142 від 04.09.2024 в сумі 12450,00грн (5000,00грн тіло кредиту, 7450,00грн заборгованість за відсотками), за кредитним договором в сумі 4732,00грн (3640,00грн тіло кредиту, 1092,00грн заборгованість за відсотками). Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 3328,00 грн, позовні вимоги задоволено частково, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 2065,66 гривень.

Outcome: partial