Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 20.01.2026 року позивач звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 30.07.2022 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Причинами розірвання шлюбу вказує протилежні погляди на життя, втрата взаємної поваги, несумісність характерів. Зазначає, що протягом останніх двох років шлюбні відносини між подружжям припинилися, оскільки відповідач емігрував за кордон та проживає у США. Крім того, відповідач не підтримував нормальну моральну атмосферу в сім`ї, не виявляв турботи щодо позивача, вважає, що шлюб з відповідачем є формальним, та суперечить інтересам позивача. Позивач і з сином не мають наміру емігрувати за кордон, натомість відповідач не має наміру повертатись в Україну, вважає збереження сім`ї недоцільним, а надання строку на примирення неможливим. Тому просить шлюб між ними розірвати, прізвище позивача не змінювати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач просила розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої, згідно п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, є 06.02.2026 року. Правом на подання відзиву не скористався. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2026 провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 30.07.2022 року відділом ДРАЦС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Федорів Арсен-Андрій Тарасович 30.07.2022 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №1652. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.10). [INFO] у м. Івано-Франківськ народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , про що відділом ДРАЦС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) складено актовий запис №2530 (а.с.14-15). V. Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В порядку ч.2 ст.115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.07.2022 року відділом ДРАЦС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис №1652, слід розірвати. Відтак, позов слід задовольнити. Стосовно прохання позивача щодо залишення дитини проживати з матір`ю, то суд зазначає, що у позовній заяві позивачем вказано, що малолітній син проживає разом із матір`ю, відповідач не заперечує стосовно місця проживання спільної дитини з позивачем, тобто спір щодо місця проживання дитини відсутній, відтак з урахуванням положень ст. 4 ЦПК України до задоволення не підлягає. Водночас суд зазначає, що згідно ст. 113 СК України вказано, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Здійснивши системний аналіз вищенаведеної норми суд дійшов висновку, що право на вибір прізвища є правом особи, яка його самостійно змінила, що реалізується на власний розсуд відповідною особою. При цьому зміна прізвища фізичної особи здійснюється на підставі її волевиявлення та виключно у порядку, що встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відповідними органами реєстрації актів цивільного стану. Одночасно слід роз`яснити, що відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України суд наділений повноваженнями зазначати про вибір прізвища у рішенні суду про розірвання шлюбу виключно у разі розгляду такої справи в порядку окремого провадження. При розгляді справи в позовному провадженні до компетенції суду вирішення даного питання не відноситься. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved