Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки мотивуючи вимоги тим, що вона 20.02.1985 року закінчила та отримала диплом по спеціальності перукар жіночий, перукар чоловічий. 25.02.1985 року на її ім`я російською мовою « [PERSON] » була оформлена трудова книжка [NUMBER] з першим записом «1. 01.09.1983 20.02.1985 учеба в Черкасском ПТУ ОБУ в группе парикмахеров аттестат № 3416». 23.05.1987 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після зміни прізвища в трудовій книжці зроблено запис російською мовою «фамилия изменена на [PERSON] на основании паспорта УП- [NUMBER] [PERSON] . РОВД 15.09.1987 г.», завірено печаткою. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] її прізвище, ім`я та по батькові вказано українською « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] ». Зазначає, що при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 08.01.2026 р. для призначення пенсії їй було відмовлено на підставі того, що не враховано страховий стаж згідно трудової книжки від 25.02.1985р. [NUMBER] , оскільки запис про зміну прізвища внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 р. № 58, а саме відсутній підпис відповідальної особи, навчання згідно диплому від 20.02.1985 р. № 3416 з 01.09.1983р по 20.02.1985 року, оскільки в свідоцтві про шлюб від 02.12.1997 року [NUMBER] прізвище « [PERSON] » не відповідає паспортним даним « [PERSON] », тобто відсутнє підтвердження зміни прізвища « [PERSON] » - « [PERSON] ». Вважає, що такі недоліки заповнення її трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначені пенсії. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме належності їй [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в російській мові, згідно паспорта серії [NUMBER] « [PERSON] », трудової книжки серії [NUMBER] від 25.02.1985р, заповненої на російській мові на ім`я « [PERSON] ». Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.02.2026 року відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. В судове засідання заявник не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримує та просила її задоволити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в судове засідання не з?явився, заяв та клопотань до суду не надіслав, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. За приписами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові , місце і час народження якої, що зазначені в документах не збігається з прізвищем, ім`ям та по батькові цієї особи, які зазначені у свідоцтві про народження чи у паспорті. У судовому засіданні встановлено, що 20.02.1985 року [PERSON] закінчила міське професійно-технічне училище Черкаського обласного (міського) управління побутового обслуговування населення та отримала атестат № 3416 від 20.02.1985р. 25.02.1985 року було заведено трудову книжку [NUMBER] в якій прізвище, ім`я та по батькові заявниці було зазначено російською мовою « [PERSON] », під записом № 1. зазначено: «01.09.1983 20.02.1985 учеба в Черкасском ПТУ ОБУ в группе парикмахеров аттестат № 3416». В подальшому, 23.05.1987 року заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON] , та змінила своє прізвище і в свідоцтві про шлюб записали прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] . З наявної в матеріалах копії трудової книжки встановлено, що після зміни прізвища заявниці в трудовій книжці російською мовою зроблено запис «фамилия изменена на [PERSON] на основании паспорта УП- [NUMBER] [PERSON] . РОВД 15.09.1987г.» та завірено печаткою. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено українською мовою « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] ». З матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON] 08.01.2026 року зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо призначення пенсії за віком. Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області № 232730027599 від 16.01.2026 року [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки не враховано страховий стаж згідно трудової книжки від 25.02.1985 року [NUMBER] , оскільки запис про зміну прізвища внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 р. № 58, а саме відсутній підпис відповідальної особи, навчання згідно диплому від 20.02.1985 року № 3416 з 01.09.1983 року по 20.02.1985 року, оскільки в свідоцтві про шлюб від 02.12.1997 року [NUMBER] прізвище « [PERSON] » не відповідає паспортним даним « [PERSON] », тобто відсутнє підтвердження зміни прізвища « [PERSON] » - « [PERSON] ». Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1) підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.(пункт 2.11.) Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.(пункт 2.12.). Через неправильний переклад з російської мови на українську мову прізвища заявниці виникли певні неузгодженості в правовстановлюючих документах, що позбавляє її можливості оформити пенсію за віком. В той же час, з наданих [PERSON] , а саме в паспорті серії [NUMBER] , свідоцтві про народження [NUMBER] , трудовій книжці [NUMBER] , свідоцтві про одруження [NUMBER] , дата її народження зазначена як [INFO] . Зазначене є підтвердженням того, що вказана трудова книжка належать [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оскільки метою встановлення факту належності заявниці трудової книжки є необхідність реалізації права на призначення пенсії за віком, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії за віком, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявницею. На підставі викладеного,

Outcome: approved