Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (надалі - ТОВ «Цикл Фінанс», позивач) до [PERSON] (надалі [PERSON] , відповідачка, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2022220822 від 30.12.2018 та судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 30.12.2018 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі АТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2022220822. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування. Відповідачка власним підписом підтвердила факт взятого на себе відповідного зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії, що передбачена кредитним договором. 11.12.2020 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №11/2/20, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідачки, зокрема за кредитним договором № 2022220822. Також, 11.12.2020 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ « ФК «УКРФІНАНС ГРУП» було укладено Договір факторингу №437/ФК/-20, відповідно до якого ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» набуло право нового кредитора до відповідачки. Окрім цього, 12.04.2021 між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №12/4/21, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2022220822 від 30.12.2018. Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 11754,19 грн., з яких: 11752,48 грн. заборгованість по тілу кредиту; 1,71 грн. заборгованість по відсоткам. На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2022220822 від 30.12.2018 у розмірі 11754,19 грн., сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В. На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація стосовно зареєстрованого місця проживання відповідачки по справі [PERSON] . Ухвалою суду від 18.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Викликано в судове засідання сторони по справі. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у Акціонерного товариства «ОТП Банк». 30.01.2026 на виконання ухвали суду про витребування доказів від Акціонерного товариства «ОТП Банк» надійшла запитувана судом інформація. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 23.03.2026 представник позивача в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просить розглядати справу без участі позивача ТОВ «Цикл Фінанс». Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судові засідання на розгляд справи 09.01.2026 та 23.03.2026 не з`явилась та не повідомила про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Заяву про відкладення розгляду справи та відзив на позов відповідачка до суду не надала. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, жодних заяв та клопотань до суду не надіслала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30.12.2018 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20222220822, згідно умов якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 15327,70 грн. на придбання товару із нарахуванням процентів за користування у розмірі 0,01% річних, з датою остаточного повернення кредиту 30.12.2020 (а.с.34-35). Також, 30.12.2018 відповідачка [PERSON] власноруч підписала паспорт споживчого кредиту, згідно якого вказані загальні витрати за кредитом (витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника, для отримання, обслуговування і повернення кредиту) (а.с. 36-37). Перерахування коштів відповідачці підтверджується інформацією наданою Акціонерним товариством «ОТП Банк» щодо рахунків відповідачки та доданою випискою по рахунку. 11.12.2020 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу № 11/2/20 (а.с 51-68), відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 2022220822 від 30.12.2018, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 11/2/20 (а.с 26). Також, 11.12.2020 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ « ФК «УКРФІНАНС ГРУП» було укладено Договір факторингу № 437/ФК/-20 (а.с. 83-97), відповідно до якого ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП» набуло право нового кредитора до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 2022220822 від 30.12.2018, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 437/ФК/-20 (а.с 27). Окрім цього, 12.04.2021 між ТОВ « ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №12/4/21, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 2022220822 від 30.12.2018 (а.с. 69-82). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №12/4/21 від 12.04.2021 сума заборгованості [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «Цикл Фінанс» становить 11754,19 грн., з яких: 11752,48 грн. заборгованість по тілу кредиту; 1,71 грн. заборгованість по відсоткам. Окрім цього, розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості наданим Акціонерним товариством «ОТП Банк». Позивачем ТОВ «Цикл Фінанс», який набув права грошової вимоги, на адресу відповідачки, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги із зазначенням інформації про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 2022220822 від 30.12.2018 (а.с. 105-106). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з статтею 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів невимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповернення кредитних коштів, та стало наслідком звернення ТОВ «Цикл Фінанс», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою суду не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за кредитним договором № 2022220822 від 30.12.2018, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За правилом частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, серед яких витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжної інструкції № СЗ-3156 від 05.12.2025 позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки (а.с. 1). Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1, 2 ч. ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат до позовної заяви надано договір №43453613/1 від 25 серпня 2025 року про надання правової допомоги ТОВ «Цикл Фінанс» адвокатом Гулієвою С.А. (а.с 29-33), додаткову угоду № 2022220822 від 14.11.2025 до договору № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року про надання правової допомоги (а.с. 98), детальний опис робіт виконаних адвокатом Гулієвою С.А. (а.с 28), Акт № 2022220822 про підтвердження факту надання правничої допомоги (а.с. 23), посвідчення адвоката на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №12018/10 від 21.08.2025 (а.с. 109). Суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Слід зазначити, що клопотань від відповідачки про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до суду не надходило. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді у розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved