Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У листопаді 2025 року представник АТ «ТАСКОМБАНК» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивувала тим, що 15.05.2023 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано Заяву-договір про комплексне банківське обслуговування. Вказана Заява-договір розуміється, як Кредитний договір № 002/20370584-СК_SB від 15.05.2023 року. [PERSON] було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме, надано кредитні кошти в сумі 50 000,00 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59 %; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Позивач свої обов`язки за Кредитним договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору у повній мірі, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентам. Станом на 29.10.2025 року умови кредитного договору позичальником залишаються невиконаним, у зв`язку з чим заборгованість складає 67 649,65 грн., з яких: 36 912,19 грн. заборгованість за тілом кредиту; 30 737,46 грн. заборгованість за відсотками, які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст. 128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.05.2023 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № 002/20370584-СК_SB. Відповідно до вказаної Заяви позивач надав позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме, надано кредитні кошти у сумі 50 000,00 грн.; процентна ставка за користування кредитним лімітом 59%.; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Підпис на Заявку-Договір накладено безпосередньо [PERSON] (графічний електронний підпис). АТ «ТАСКОМБАНК» виконало свої зобов`язання за вказаними договорами в повному обсязі, а [PERSON] , в свою чергу, свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого, станом на 29.10.2025 року, утворилась заборгованість за Кредитним договором № 002/20370584-СК_SB від 15.05.2023 року у розмірі 67 649,65 грн., з яких: 36 912,19 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 30 737,46 грн. - заборгованість за процентами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 29.10.2025 року, утворилась заборгованість за Кредитним договором № 002/20370584-СК_SB від 15.05.2023 року у розмірі 67 649,65 грн., з яких: 36 912,19 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 30 737,46 грн. - заборгованість за процентами. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст.141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved