Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ - БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.12.2023 року відповідач підписала заяву про встановлення кредитного ліміту (анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку), на підставі якої їй було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт з використанням платіжної картки, а також погоджено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 40,80 % річних. Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу доступ до кредитних коштів, однак [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе договірні зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим станом на 17.12.2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 111033,27 грн., з яких 77720,63 грн. заборгованість за кредитом, 33312,64 грн заборгованість за відсотками, пеня та штраф не нараховувались, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку з невиконанням відповідачем грошових зобов`язань та безрезультатністю заходів досудового врегулювання спору банк звернувся до суду з вимогою про стягнення зазначеної заборгованості та судових витрат. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачці [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 27.12.2023 року між АТ «Акцент-Банк» (АТ «А-БАНК») та [PERSON] , було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі чого банком відповідачу відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт з використанням платіжної картки, а також погоджено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 40,80 % річних. Умовами договору передбачено надання кредитних коштів із нарахуванням процентів за користування кредитом, зокрема пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. Після закінчення пільгового періоду за ставкою 3,4 % на місяць, а також обов`язок клієнта щомісячно здійснювати мінімальний платіж та своєчасно погашати заборгованість. Строк кредитування 240 місяців. Як убачається з наданих позивачем паспорта споживчого кредиту, анкети-заяви, витягу з Умов та Правил надання банківських послуг та виписки по рахунку, банк виконав свої зобов`язання за договором і надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак [PERSON] належним чином не виконувала зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 17.12.2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 111033,27 грн., що складається з 77720,63 грн заборгованості за кредитом та 33312,64 грн заборгованості за відсотками, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідачка [PERSON] не скористалась своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн, які сплачені при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved