Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Позивач, 25 вересня 2025 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором з №100400951 від 04 січня 2024 року в сумі 30966 грн 80 коп. Також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Позов мотивовано тим, що 04 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №100400951, відповідно до умов якого відповідач отримала 8000 грн 00 коп. зі сплатою комісії та процентів, що передбачені кредитним договором. 29 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ ФК «Кредит-Капітал» право вимоги стосовно боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі боржника [PERSON] за вказаним кредитним договором №100400951. Внаслідок цього, позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач не виконала свої договірні зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в сумі 30966 грн 80 коп., а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7332 грн 00 коп.; прострочена заборгованість за сумою відмотків 22274 грн 80 коп.; прострочена заборгованість за комісією -1360 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Ппричини неявки суду не повідомила, відзив не подала, клопотання про розгляд справи за її участю суду не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 74). 04 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №100400951, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит в сум 8000 грн (п.1.2. договору), строком на 105 днів з 04 січня 2024 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 19 січня 2024 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 18 квітня 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.3,1.3.1,1.3.2). У пункті 1.4 кредитного договору зазначено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 19 січня 2024 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18 квітня 2024 року (останнього дня строку кредитування). Комісія за надання кредиту 1360 грн 00 коп., нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1. договору). Відповідно до п.1.5.2, п.1.5.3, 1.6 кредитного договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2520 грн 00 коп. нараховуються за ставкою 2,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 16560 грн 00 коп., нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2, 2.3 цього Договору. Відповідно до пункту 2.1 договору, кредитні кошти кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *49. Пунктом 2.2.1 договору передбачено, що позичальник сплачує кредитодавшо комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.3 договору, в один з термінів (дат) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2, в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору та/або відповідному додатку/додатковій угоді. Відповідно до п.2.2.2 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливої пролонгації) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору. Пунктами 2.3,2.3.1, 2.3.2 передбачені умови пролонгації строку кредитування. Пунктом 3.2.6 кредитного договору пвизначено, що кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Укладаючи кредитний договір [PERSON] та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.7-12). Додатком №1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначені до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (а.с.13). Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, відповідач [PERSON] ідентифікована ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептувала підписавши 04 січня 2024 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (а.с.14 зворот). Анкета-заява на кредит №100400951 від 04 січня 2024 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан» (а.с.15). Згідно з платіжним дорученням №79973225 від 04 січня 2024 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок № [NUMBER] [PERSON] 8000 грн, із зазначенням призначення платежу: кошти згідно з договором 100400951 (а.с.16). 29 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» як кредитором та ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» як новим кредитором, укладено договір відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ ФК «Кредит-Капітал» за плату належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с.18-23). За відомостями витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т від 29 липня 2024 року, до ТОВ ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит №100400951 від 04 січня 2024 року, укладеним ТОВ «Мілоан» з [PERSON] . Загальна сума заборгованості становить 30966 грн 80 коп., з яких: залишок по тілу кредиту 7332 грн 00 коп., залишок по відсотках 22274 грн 80 коп, залишок по комісії 1360 грн 00 коп. (а.с. 29). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №100400951 від 04 січня 2024 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ ФК «Кредит-Капітал» станом на 20 серпня 2025 року складає 30966 грн 80 коп., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7332 грн 00 коп., прострочена заборгованість за відсотками 22274 грн 80 коп., прострочена заборгованість за комісією 1360 грн 00 коп. (а.с. 18). Як свідчить відомість про щоденні нарахування та погашення, відсотки у вказаній сумі нараховані за період з 05 січня 2024 року до 18 травня 2015 року. При цьому, з 05 січня 2024 року до 19 січня 2024 року відсотки нараховувалися згідо з пунктом 1.5.2 кредитного договору, з 20 січня 2024 року до 20 березня 2024 року згідно з п.1.5.3 кредитного договору, з 21 березня 2024 року до 04 квітня 2024 року нарахування процентів відбулося відповідно до п.1.5.2, п.2.3.1.1 договору, та з 05 квітня 2024 року до 18 травня 2024 року згідно з п.1.5.3 кредитного договору. Відповідачем 27 лютого 2024 року та 20 березня 2024 року здійснювалися платежі в рахунок часткового погашення заборгованості за тілом кредиту та відсоткам та була сплачена комісія за управління та обслуговування кредиту (а.с. 16-17). На адресу відповідача ТОВ ФК «Кредит-Капітал» направлялася претензія від 12 серпня 2025 року про негайне погашення вказаної заборгованості, проте у добровільному порядку заборгованість не погашена (а.с. 59 зворот). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом ст.526,527,530,610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Отже, на підставі зібраних доказів судом встановлено, що між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] 04 січня 2024 року укладено договір про споживчий кредит №100400951 в електронній формі, що не суперечить чинному законодавству . Підписанням цого договору сторони досягли згоди щодо умов кредитування, погашення заборгованості, нарахування відсотків, комісії. ТОВ ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником ТОВ «Мілоан» та стало новим кредитором у зобов`язанні за договором про споживчий кредит, який укладений з [PERSON] . Остання отримавши кредитні кошти, взяті на себе кредитним договором зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача простроченої заборгованості за кредитом (тіло) в сумі 7332 грн 00 коп., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 22274 грн 80 коп., простроченої заборгованості за комісією в сумі 1360 грн 00 коп. Відтак, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повому обсязі. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. Щодо стгнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп. суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положенням ч.3 ст.141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Позивач, на підтвердження витрат на правову допомогу надав: копію договору №0107 від 01 липня 2025 року про надання правової (правничої) допомоги укладеного між ТОВ ФК "Кредит-Капітал" та Адвокатським об`єднанням "Апологет"; детальний опис наданих послуг до акта №Д/1815 від 20 серпня 2025 року за договором №0107 від 01 липня 2025 року про надання правової (правничої) допомоги; акт наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 28 серпня 2025 року з якого вбачається, що АО "Апологет" надано послуги ТОВ ФК "Кредит-Капітал" з підготовки матеріалів справи до суду, а саме позову до [PERSON] на суму 8000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п.95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, відсутність адвоката в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 8000 грн 00 коп. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч.5 ст.137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved