Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

07 серпня 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги мотивують тим, що 16 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №4775062217. Цей договір, паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», з якими позичальник ознайомився перед підписанням, становить кредитний договір. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладений договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до Позичальників, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», а АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за кредитними договорами. 15.05.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладений договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, право на одержання яких, належить АТ «Таскомбанк», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів за кредитним договором від відповідача. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу від 15.05.2024 року № НІ/11/19-Ф ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22491 грн. 61 коп., з яких: 19549 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1 грн. 74 коп. - сума заборгованості за відсотками; 2940 грн. 87 коп. - сума заборгованості по комісії. Згідно п. 2.3 відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «Таскомбанк» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від АТ «Таскомбанк», до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі, реєстру прав вимог згідно додатку № 2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно п. 3.1 цього договору акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги боргу та є невід`ємною частиною договору факторингу. Позичальник свої обов`язки виконав, проте відповідач припинив повертати наданий йому кредит у строки передбачені кредитним договором та має заборгованість за кредитним договором № 4775062217 від 16.11.2020 в сумі 22491 грн. 61 коп. На підставі наведеного представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 4775062217 від 16.11.2020 в сумі 22491 грн. 61 коп., з яких: 19549 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1,74 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2940,87 грн. - сума заборгованості по комісії та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відкрито провадження по цивільній справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Ільїн А.Є. в судове засідання не з`явився. 27.10.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначило, що детально ознайомившись з відзивом представника Відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до умов кредитного договору, кошти надано Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом при реєстрації на сайті первісного кредитора. Позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються (Постанова Київського апеляційного суду по справі № 381/1311/23 від 25.06.2024). Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що наведена позивачем теза про отримання відповідачем грошових коштів за умовами кредитних договорів стороною захисту не доведена, при цьому сам Відповідач не визнає і одночасно не заперечує факт отримання грошових коштів, виносячи свою версію подій відносно отримання коштів «за дужки». Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Також слід зазначити, що перерахування коштів на платіжні карти Відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. З метою надання вичерпної інформації по справі, Позивач просить суд долучити до матеріалів справи:- Повний текст договору факторингу для кредитного договору №4775062217- Розширений витяг з реєстру прав вимоги для кредитного договору №4775062217. Враховуючи те, що Реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, Позивачем надано Виксерокопіювання (Витяг) з Реєстру боржників, що містить лише дані Відповідача, інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. 30.09.2025 р. в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Представник відповідача Вендель О.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. 20.10.2025 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що зазначеними доводами Позивача Відповідач не згоден та зазначає, що вказаного Кредитного договору не укладав і кредитних коштів в розмірі 19.549,00 грн. не отримував. Позивачем не надано доказу отримання Відповідачем кредитних коштів в розмірі 19.549,00 грн., тоді як Виписки про рух коштів по картковим рахункам Відповідача в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Райффайзен Банк» не містять зарахувань коштів за період з 01.11.2020 р. по 30.11.2020 р. на вказані рахунки в розмірі 19.549,00 грн., що підтверджується Випискою АТ «Райффайзен Банк» від 17.10.2025 р. про рух коштів по рахунку за період з 01.11.2020 р. по 30.11.2020 р. та Випискою АТ КБ «Приватбанк» по картковому рахунку від 17.10.2025 р. за період з 01.11.2020 р. по 30.11.2020 р. Отже, приймаючи до уваги зазначене, вказаний Кредитний договір є неукладеним, а отже, і не створює жодних юридичних наслідків і не є таким, що регулює спірні правовідносини. З урахуванням зазначеного, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо стягнення з Відповідача заборгованості за Кредитним договором № 4775062217 від 16.11.2020 р. не підлягають задоволенню. Крім того, до вказаного Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10 2016 від 07.10.2016 р. не додано доказів на підтвердження оплати за відступлення грошових вимог «Фактором» - ПАТ «ТАСКОМБАНК» первісному Кредитодавцю та не додано Реєстру прав вимог за якими відступаються права грошових вимог до Позичальників. Отже, все вищезазначене свідчить про відсутність доказів щодо набуття первісним Фактором, а отже, і Позивачем, права вимоги за Кредитним договором Кредитним договором № 4775062217 від 16.11.2020 р., укладеним між ТОВ «ФК ЦФР» і Відповідачем, і як наслідок права на звернення до суду з вказаної позовної заявою, та свідчить про відсутність підстав про задоволення позовних вимог. Отже, з огляду на вищезазначене, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо стягнення з Відповідача [PERSON] заборгованості в розмірі 22.491,61 грн. (двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто одна грн. 61 коп.) не підлягають задоволенню. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.2020 [PERSON] уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір №4775062217. Цей договір, паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», з якими позичальник ознайомився перед підписанням, становить кредитний договір. 07.10.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладений договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до Позичальників, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», а АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за кредитними договорами. 15.05.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладений договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, право на одержання яких, належить АТ «Таскомбанк», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів за кредитним договором від відповідача. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу від 15.05.2024 року № НІ/11/19-Ф ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22491 грн. 61 коп., з яких: 19549 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1 грн. 74 коп. - сума заборгованості за відсотками; 2940 грн. 87 коп. - сума заборгованості по комісії. Згідно п. 2.3 відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «Таскомбанк» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від АТ «Таскомбанк», до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі, реєстру прав вимог згідно додатку № 2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно п. 3.1 цього договору акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги боргу та є невід`ємною частиною договору факторингу. Позичальник свої обов`язки виконав, проте відповідач припинив повертати наданий йому кредит у строки передбачені кредитним договором. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір, позивач має право вимагати від позичальника повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Зі змісту кредитного договору вбачається, що його підписано позичальником [PERSON] власноруч. У вказаному кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, зокрема орієнтовну загальну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування, в тому числі розмір кредиту, процентна ставка за користування кредитом а також відповідальність за порушення умов договору, тощо. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, та повернути кредит. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 19549 грн. шляхом перерахунку коштів на картковий рахунок. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в паперовій формі. Також судом встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредиті кошти. Судом встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів за його користування відповідно до умов кредиту, оскільки кредит не повернуто, проценти не сплачені. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачам, зобов`язання за основною сумою боргу за договором складає 19549 грн, розрахунок відсотків по договору, зважаючи на фактичні строки користування кредитними коштами обумовлені договором, становить 1,74 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів». Суд погоджується з розрахунком позивача щодо заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом, а тому вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо доводів представника відповідача, а саме що позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 19549 грн., то суд зазначає наступне. Від представника позивача разом з відповіддю на відзив надано додаткові документи, а саме повний текст договору факторингу для кредитного договору №4775062217 та розширений Витяг з Реєстру Прав Вимоги для кредитного договору №4775062217, де під номером 479 зазначений [PERSON] і його загальний розмір заборгованості становить 22491,61 коп. Крім того, надано платіжну інструкцію №21312 від 15.05.2024 р. з якої вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило АТ «Таскомбанк» за договором Факторингу №НІ/11/19-Ф суму в розмірі 6388554,98 грн., тим самим підтверджує факт передання Реєстр Прав Вимоги новому кредитору в повному обсязі. Крім того, судом на адресу первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» направлялася ухвала про витребування доказів від 25.12.2025 р. однак до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] згідно заяви анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» 14.11.2020 р. надав свої персональні дані та контакту інформацію (моб. телефон) а також власноруч підписав дану заяву анкету, що підтвердив про ознайомленнями з умовами договору, а тому доводи представника відповідача є необґрунтованими. Щодо вимоги про стягнення з відповідача комісії, суд зазначає наступне. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цьогоЗакону, є нікчемною. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник. Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а Товариство не мало права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. За таких обставин суд дійшов висновку про недоведеність заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) у розмірі 2632 (дві тисячі шістсот тридцять дві) гривні 10 (десять) копійок (19550 грн. 74 коп. (сума, задоволена судом) х 3028 грн. (сума судового збору за позовну заяву): 22491,61 грн. (загальна сума позову). На підставі викладеного і

Outcome: partial