Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

В провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за [PERSON] , в інтересах якого діє представник СеребряніковВ.Є. до [PERSON] про стягнення моральної та матеріальної шкоди. Рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 22.01.2026 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 107 017,12 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. та витрати на оплату послуг перекладу 2800,00 грн., що разом складає 114 817,12 грн.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , витрати по сплаті судового збору у сумі 1998,81 грн. В іншій частині позову відмовлено. 30.01.2026 від представника позивача [PERSON] адвоката Серебрянікова В.Є.до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі № 757/32807/24-ц про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36 000,00 грн. Так як в даній справі розмір гонорару встановлено у фіксованому розмірі, не існує підстав для оцінювання витраченого часу на надання професійної правничої допомоги. Загальна сума витрат на правову допомогу згідно актів приймання-передачпослуг складає 36 000,00грн. На підставі чого,представник позивача звернувся до суду з даною заявою про ухвалення додаткового рішення. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 22.01.2026позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 107 017,12 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. та витрати на оплату послуг перекладу 2800,00 грн., що разом складає 114 817,12 грн.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , витрати по сплаті судового збору у сумі 1998,81 грн.В іншій частині позову відмовлено. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Серебрянікова В.Є., що підтверджується договором про надання правової допомоги № 24/0625-1 від 25.06.2024. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосуваннясудами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до умов договору оплата послуг включає фіксований розмір та складається із збору доказів, складання процесуальних документів, представництва інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства. Сторони також погодили, що що на виконанняп.4.2. договору розмір гонорару складає 36 000,00 грн. 23.01.2026 між адвокатським об`єднанням «Ментос», в особі керуючого партнера адвоката Серебрянікова В.Є. та позивачем було підписано звіт про надання правничої допомоги, в якому зазначено обсяг наданих адвокатом послуг та кількість витраченого часу. Крім того, понесенні позивачем витрати за надану правничу допомогу за договором від № 24/0625-1 від 25.06.2024 підтверджуються квитанціями про сплату коштів на рахунок Адвокатського об`єднання «Ментос`у розмірі 36 000,00 грн. Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвокатського об`єднання «Ментос», в особі керуючого партнера адвоката СеребряніковаВ.Є., а тому не викликає сумнівів, що останнійпонісвказані витрати на правничу допомогу. Отже, стороною позивача документально доведено, що [PERSON] понесені витрати на правову допомогу, а тому наявні підстави для стягнення цих витрат зі сторони відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 вказала, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Але, з урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачемвартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 36 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Також, згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Філатов І.Л. від 06.11.2024 серед іншого, наполягав на тому, що зазначена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 36000,00 грн. надто завищена та не відповідає критеріям складності справи. Беручи до уваги письмові заперечення представника відповідачаз приводу вказаного розміру витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial