Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач), діючи через свого представника Кудіну А.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами №00310-06/2025 від 01 червня 2025 року в розмірі 16 695 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 червня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем було укладено кредитний договір №00310-06/2025,згідно умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 4 500 грн. 00 коп., при цьому відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 29 жовтня 2025 року між позивачем та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено договір факторингу №29102025, відповідно до якого та реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00310-06/2025 від 01 червня 2025 року в розмірі 16 695 грн. 00 коп., з яких: 4 500 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 3 847 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками та 8 347 грн. 50 коп. заборгованість за штрафом. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому у позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі та зазначено про відсутність заперечень проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча викликався до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. При цьому останній заяв по суті справи та про розгляд справи без його участі до суду не подав. Заяви та клопотання учасників справи Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21 січня 2026 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без його участі та відзиву на позов не подав, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, 01 червня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем було укладено кредитний договір №00310-06/2025, відповідно до якого зазначене товариство надало відповідачу на 120 днів кредит у розмірі 4 500 грн. 00 коп. (а.с. 6-11). Вказаний вище договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора Y666 та шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с. 25), що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено денну процентну ставку за кредитом у розмірі 0,9% за кожен день строку користування кредитом (а.с. 6-11). Згідно пункту 1.2 договору відповідач зобов`язалася повернути кредит у строк до 28 вересня 2025 року (а.с. 6). Як вбачається, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №00310-06/2025, перерахувавши кредитні кошти в сумі 4 500 грн. 00 коп. (а.с.15). Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, у відповідача перед ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» станом на 29 жовтня 2025 року виникла заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 16 695 грн. 00 коп., з яких: 4 500 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 3 847 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками та 8 347 грн. 50 коп. заборгованість за штрафом (а.с. 16-17). З наведеними вище розрахунками заборгованості за кредитним договором №00310-06/2025в частині розміру тіла кредитів та процентів за користування кредитними коштами суд погоджується, оскільки в цій частині дані розрахунки відповідають умовам кредитних договорів, укладених між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем. Стосовно нарахованих за кредитними договорами штрафів у розмірі 8 347 грн. 50 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь за порушення останнім зобов`язань за кредитним договором, суд зазначає наступне. Так, пунктами 5.3 кредитного договору №00310-06/2025, укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем, дійсно передбачено, що у випадку прострочення терміну сплати чергового платежу, відповідачу нараховується штраф у розмірі 100% від суми простроченої заборгованості. Відповідач дійсно порушив свої зобов`язання щодо повернення отриманих кредитних коштів та сплати відсотків за вказаними вище кредитним договором. Водночас, пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час. У зв`язку з викладеним відповідач на період дії в Україні воєнного стану звільняється від сплати штрафів за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором №00310-06/2025 у розмірі 8 347 грн. 50 коп. і вказані штрафи мають бути списані кредитодавцем. Відповідно доводи останнього про стягнення з відповідача зазначених штрафів є необґрунтованими. 29 жовтня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем було укладено договір факторингу №29102025, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується копією договору факторингу, витягом з реєстру боржників до вказаного договору, актом приймання передачі реєстру прав вимоги з додатком, сформованим 29 жовтня 2025 року та платіжною квитанцією про перерахування коштів на виконання вказаного договору факторингу (а.с.19-26). Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено,що у відповідача за кредитним договором №00310-06/2025 від 01 червня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 8 347 грн. 50 коп. (4 500 грн. 00 коп. + 3 847 грн. 50 коп.), при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача. При цьому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафів за договором №00310-06/2025 у розмірі 8 347 грн. 50 коп. необхідно відмовити у зв`язку з необґрунтованістю даних позовних вимог. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп., при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 1 331 грн. 20 коп. (8 347 грн. 50 коп. х 2 662 грн. 40 коп. / 16 695 грн. 00 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial