Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

ТОВ "СВЕА ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 25 серпня 2024 року між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] укладено договір №1720919 про надання споживчого кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Первісний кредитодавець свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Загальна сума заборгованості відповідача за договором №1720919 про надання споживчого кредиту від 25.08.2024 становить 67 799,95 грн, яка складається з: 19 999,95 грн заборгованості за тілом кредиту; 37 800,00 грн заборгованості за відсотками; 10 000,00 грн заборгованості за пенею. 30.06.2025 ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" уклали договір факторингу №01.02-18/25, відповідно до якого ТОВ "СВЕА ФІНАНС" отримало право вимоги до відповідача за договором №1720919 про надання споживчого кредиту від 25.08.2024. У зв`язку з наведеним, оскільки відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №1720919 про надання споживчого кредиту від 25.08.2024 на суму 67 799,95 грн, а також стягнути судові витрати по справі. Суддя Нововолинського міського суду, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у позові просить справу слухати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити з підстав, наведених у ньому, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов ТОВ "СВЕА ФІНАНС" підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом на загальну суму 57 799,95 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 000,00 грн заборгованості за пенею за договором №1720919 про надання споживчого кредиту від 25.08.2024 суд зауважує наступне. Відповідно до п.6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 3 000,00 грн на четвертий день невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 220,00 грн, починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З урахуванням наведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 10 000,00 грн заборгованості за пенею за договором №1720919 про надання споживчого кредиту від 25.08.2024 слід відмовити. Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд, відповідно до вимог ст.141, ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача 50 відсотків сплаченого останнім судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1 134,85 грн і підтверджується документально (а.с.6), а решту 50 відсотків, що становить 1 134,85 грн, суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved