Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

У листопаді 2025 року керівник Коростишівської окружної прокуратури (далі - «позивач») звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до [PERSON] , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство «Коростишівська центральна районна лікарня ім.. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину, в сумі 13 105,53 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що Коростишівською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», виявлено невідшкодовані до державного бюджету витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, які мають бути стягнуті в дохід держави з винної особи у кримінальному правопорушенні. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.04.2025 у справі № 935/465/25, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, кримінальне провадження закрито. Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Коростишівська центральна районна лікарня ім.. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради від 13.10.2025 № 1912, загальна вартість лікування [PERSON] склала 13 105,53 грн. Вартість 1 ліжко-дня лікування склала 1456, 17 грн. Джерелом надходження коштів на лікування були кошти Національної служби здоров`я України. Позивач вказує, що цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження №12025060420000027 не заявлявся. Кошти у розмірі 13 105,53 грн., витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягають стягненню з [PERSON] , оскільки надання медичних послуг здійснювалося за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачено Національною службою здоров`я України. В судовому засіданні представник позивача прокурор Ільченко П.Л. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Національна служба здоров`я України направила до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, причини неявки відповідач не повідомив, відзиву, заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, щодо прийнятого рішення покладається на розсуд суду. Судом встановлені наступні обставини. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2025 року звільнено [PERSON] , [INFO] , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням. Вказаною ухвалою встановлено, що 22.01.2025, близько 10 год. 49 хв., водій [PERSON] , керував технічно справним автомобілем марки «MITSUBISHI» моделі «GRANDIS 2.4», реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , належить [PERSON] . Рухаючись у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом по лівій смузі руху проїзної частини вказаної автодороги, в світлу пору доби, в умовах достатньої видимості, по вул. Київській в м. Коростишеві Житомирського району Житомирської області, поблизу будинку №103, зі сторони м. Житомир в напрямку м. Київ, водій [PERSON] в порушення вимог пунктів 2.3 б), 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до яких: п. 2.3 б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для його руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпеки для інших учасників руху, об`їзду перешкоди; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра» Правил дорожнього руху України, водій [PERSON] , проявив безпечність та неуважність до дорожньої обстановки та її змін, чим створив небезпеку для руху іншим учасникам, маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для його руху, своєчасно не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки свого транспортного засобу та на лівій смузі свого руху передньою правою боковою частиною керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка перетинала проїзну частину по зазначеному пішохідному переходу з права на ліво по напрямку руху автомобіля. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у виді забійної рани та садна на обличчі справа, садна на тулубі справа (в ділянці тазу та поперековій ділянці) та правій нижній кінцівці, закритого перелому виличної дуги справа, закритої тупої травми органів грудної порожнини у вигляді переломів 3-6-го ребер справа, 4-6-го ребер зліва із розвитком гідропневмотораксу (наявність рідини та повітря в плевральних порожнинах), закритої тупої травми тазу у вигляді переломів верхньої та нижньої гілок лонної кістки зліва, верхньої гілки лонної кістки справа та сідничної кістки зліва, бокової маси крижової кістки зліва, закритого перелому лівого поперечного відростку 5-го поперекового хребця, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 10.10.2025 Коростишівська окружна прокуратура звернулася до Комунального некомерційного підприємства «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна», з листом, в якому просила надати інформацію стосовно розрахунків витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] , [INFO] , інформацію про те, за рахунок яких коштів здійснювалося фінансування лікування потерпілого від злочину та чи відшкодовано витрати на стаціонарне лікування вищезазначену потерпілу. Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» (далі КНП «Коростишівська ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна») від 13.10.2025 №1912, [PERSON] , [INFO] , знаходилась на лікуванні у травматологічному відділені з 22.01.2025 року по 31.01.2025 року і вартість лікування становить: січень 9 днів* 1456,17 грн/ліжко день (кошти НСЗУ, фактичні витрати за травень місяць 9467991 грн/6502 л/днів) = 13105,53 грн. Отже, факт отримання [PERSON] тілесних ушкоджень та її перебування на лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та діями [PERSON] . Згідно інформації Національної служби здоров`я України (далі - НСЗУ), за результатами розгляду листа від 13.10.2025 № 53/3-4610вих-25, № 53/3-4622вих-25, між НСЗУ та КНП Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради у 2025 році укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 1072-Е125-Р000 від 06.02.2025. Пунктом 8 вказаного договору визначено, що відповідно до умов цього договору надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. У пункті 8 Типової форми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 410, передбачено, що надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Відтак, послуги КНП, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, надання медичних послуг здійснювалося за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачено Національною службою здоров`я України, що підтверджено листом НСЗУ від 22.10.2025 № 47705/2-16-25. КНП «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівська міська рада є закладом охорони здоров`я, фінансування якого здійснюється відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». Держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України, надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 Статуту КНП «Коростишівська Центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради, затвердженого рішенням Коростишівської міської ради від 06.11.2020 № 103 (далі - Статут), встановлено, що підприємство створене на базі майна спільної власності Коростишівської територіальної громади. Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Комунального некомерційного підприємства «Центральної районної лікарні ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської районної ради. Пунктом 1.1 та п. 3.1. Статуту передбачено, що підприємство є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Основною метою діяльності Підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі, встановлених законодавством. Згідно розділу 4 «Правовий статус» Статуту встановлено, що підприємство є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи Підприємство набуває з дня його державної реєстрації. Підприємство має самостійний баланс, рахунки в установах банків, Державній казначейській службі України, круглу печатку зі своїм найменуванням, штампи, а також бланки з власними реквізитами. Джерелами формування майна та коштів Підприємства, серед іншого є: Кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення (п. 5.3.5. Статуту). Встановлено, що цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілої в межах кримінального провадження №12025060420000027 не заявлявся. Крім того, встановлено, що відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання законної сили Ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.04.2025 у справі №935/465/25. Норми права та мотиви суду. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦПК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Згідно ст. 1206 ЦК України, особа, що вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи може бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Пункт 2 Порядку передбачає, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонарного лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Потерпіла у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок вищевказаного кримінального правопорушення перебувала на лікуванні у КНП «Коростишівська ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна», в період з 22.01.2025 по 31.01.2025 (9 ліжко-днів), що підтверджується інформацією КНП «Коростишівська ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна», від 13.10.2025 №1912. Загальна кількість ліжко-днів 9. Загальна вартість лікування [PERSON] становить 13 105, 53 грн. лікування здійснювалось за рахунок коштів НСЗУ (Національна служба здоров`я України ). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Коростишівська ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Оскільки на час розгляду судом кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов у порядку ст. 128 КПК України прокурором не заявлявся, виходячи з викладеного, [PERSON] зобов`язаний у відповідності до вимог ст. 1206 ЦК України відшкодувати 13 105,53 грн. - витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення, які надані з державного бюджету України Національною службою здоров`я України. Отже, оскільки КНП «Коростишівська ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна» витратила кошти з бюджету НСЗУ при наданні медичних послуг - лікування потерпілої [PERSON] , яка перебувала на лікуванні з вини [PERSON] , зазначені кошти необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України, відповідно вимоги позивача Коростишівської окружної прокуратури є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано будь-яких заперечень на позов, не надано доказів на спростування розрахунку вартості лікування чи його складових, також не заявлено клопотання про призначення у справі відповідної експертизи з метою спростування вказаних витрат. За таких обставин судом встановлені підстави для задоволення позову та стягнення із відповідача 13 105,53 грн. витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення. Щодо судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у с правах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до ст. 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду. В даному випадку прокурор звільняється від сплати судового збору, оскільки предметом спору є шкода, завдана державі внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. ( ч. 6 ст. 141 ЦПК України ). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved