Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє Кудіна Анастасія Вячеславівна, звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за картковим розрахунком №262002218991, відкритим в межах кредитного договору №2038787583_CARD в розмірі 17 672,86 грн, з яких: 10 000,00 грн загальна сума боргу по тілу; 7 672,86 грн загальна сума боргу по відсоткам; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2038787583_CARD, який за правовою природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в якому містяться елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток в межах якого було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Також вказує, що 14 березня 2025 року між Акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №14/03/25, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищезазначеним картковим рахунком, відкритим в межах кредитного договору №2038787583_CARD, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК" "Європейська агенція з повернення боргів". Оскільки відповідачка в повному обсязі не повернула грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у неї виникла заборгованість, яка становить 17 672,86 грн та складається з наступного: 10 000 грн загальна сума боргу по тілу; 7 672,86 грн загальна сума боргу по відсотках. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялись на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, та були вручені 27.10.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17 січня 2017 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник та/або Клієнт) укладено кредитний договір №2038787583. Відповідно до розділу 3 заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2038787583_CARD від 17/01/2022 кредитного договору, банк встановлює до картки кредитну лінію (безготівковий кредит) в національній валюті на споживчі цілі. Розмір фіксованої процентної ставки: 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду 0,01% річних. Розмір кредитного ліміту встановлюється згідно рішення кредитного комітету банку (від 1 000 до 500 000 гривень). Строк дії кредитної лінії 12 календарних місяців з правом продовження. Крім того, 17 січня 2022 року [PERSON] було підписано із позивачем паспорт споживчого кредиту із аналогічними кредитному договору умовами. У відповідності до виписки з рахунка приватного клієнта за період 17.01.2022 - 14.03.2025, [PERSON] користувалася кредитними коштами. Згідно розрахунку заборгованості за договором №2038787583_CARD від 17.01.2022, проведеним АТ «ОТП Банк», заборгованість [PERSON] за період з 22.01.2022 по 03.03.2025 становила 17 672,86 грн. 14 березня 2025 року між Акціонерним товариством "ОТП Банк" (далі - Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - Фактор) було укладено договір факторингу №14/03/25, відповідно до умов п.1.1 розділу 1 якого, Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Відповідно до п. 7.1.2 розділу 7 договору, сторони домовились, що ліміт Фінансування по Реєстру Боржників №2 від загальної суми заборгованості становить 4 893 746 гривень 34 копійки без ПДВ, станом на дату підписання Сторонами цього Договору. На виконання умов договору факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було сплачено АТ «ОТП Банк» кошти в сумі 4 893 746,34 грн, згідно платіжної інструкції №676 від 14.03.2025. Згідно витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №14/03/25 від 14.03.2025, Акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2038787583_CARD в загальному розмірі 17 672,86 грн (10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 672,86 грн - сума заборгованості за відсотками). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що кредитний договір №2038787583_CARD від 17 січня 2022 року був укладений між Акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачкою особистим підписом, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується випискою з рахунка приватного клієнта. Дослідженими матеріалами справи підтверджено відступлення права вимоги за договором №2038787583_CARD від 17 січня 2022 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Разом з тим, досліджені судом виписка з рахунка приватного клієнта та розрахунок заборгованості АТ "ОТП Банк" свідчать про те, що [PERSON] користувалась кредитними коштами згідно кредитного договору №2038787583_CARD від 17 січня 2022 року в період з 01.02.2022 по 31.03.2023. Суд зазначає, що докази продовження (пролонгації) строку кредитного договору понад вказаний строк, тобто після 31.03.2023, та користування [PERSON] після 31.03.2023 кредитними коштами згідно відкритої кредитної лінії матеріали справи не містять. Розділом 3 заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2038787583_CARD від 17/01/2022 строк дії кредитної лінії визначено 12 календарних місяців з правом продовження, доказів чого, як вже зазначено судом, матеріали справи не містять. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, враховуючи, що згідно виписки по рахунку боржника [PERSON] фактично користувалася кредитними коштами до 31.03.2023, тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідачки заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 8 620,70 грн є безпідставною. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 17.01.2022 по 31.03.2023 в загальному розмірі 9 052,16 гривень (31 274,24 грн 26 420,00 грн + 4 197,92 грн (12 818,62 грн - 8 620,70 грн)) заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 550,96 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки (9 052,16 грн/17 672,86 грн *3 028,00 грн).

Outcome: partial