Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

29 жовтня 2025 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 29.03.2022 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу мають спільну дитину. Підставою для пред`явлення позову є погіршення відносин між сторонами, фактичне припинення шлюбних відносин між ними, стійка неприязнь та постійні сварки, відсутністю поваги та почуттів любові один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Просить суд розірвати шлюб. Процесуальні дії та рішення у справі. 06 листопада 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 01 грудня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області задоволено клопотання відповідача та надано строк для примирення три місяці. 03 березня 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відновлено провадження по цивільній справі та призначено судове засідання. Позиції учасників справи. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити. Позивач зазначила, що примирення та збереження шлюбу є неможливими, та наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні вважав дії позивачки поспішними, а збереження шлюбу є можливим. Водночас зазначив, що примирення не відбулося, підтвердив, що фактично подружні відносини припинені з березня 2024 року. Позов визнав, однак вказав, що і на даний час готовий до примирення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 29 березня 2022 року шлюб зареєстровано Здолбунівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №75. У сторін є неповнолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28 червня 2023 року. Застосовані норми права. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як зазначено у ч. 1, 2 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Мотиви і висновки суду. Із позовної заяви, вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примирення між ними неможливе, це суперечить їх інтересам. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб сторін необхідно розірвати, відповідач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, у позовній заяві позивач не просила стягувати з відповідача судовий збір. У зв`язку із цим, суд вважає розумним та справедливим не стягувати судовий збір з відповідача.

Outcome: approved