Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

І. Описова частина 1.Стислий зміст позовної заяви. Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (надалі ТзОВ «ФК «Ейс»), звернулося в суд із позовом до [PERSON] (надалі [PERSON] ) у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500408897 від 07.02.2022 року у розмірі 10 126,68 грн., а також 2 422,40 грн. сплаченого ними судового збору та 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.02.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 500408897 в електронній формі з використання електронного підпису відповідача та підписаний останнім за допомогою одноразового ідентифікатора MNV5DZ79. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримала кредит у розмірі 6 500,00 грн. Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахувавши відповідачу 07.02.2022, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 6 500,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , яку відповідач вказала у Заявці при укладенні кредитного договору. Проте, позивач вказав, що всупереч умовам зазначеного кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 10 126,68 грн., яка складається з: 6 393,95 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3 732,73 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Крім цього, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги за договором №500408897 від 07.02.2022. Також, 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги за договором №500408897 від 07.02.2022. Крім цього, 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до якого «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Оскільки, позивач набув право вимоги до відповідача, а останній не погасив заборгованість за даним правочином, відтак, позивач просить позов задовольнити. 2. Стислий зміст відзиву. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. 3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав наведених у позові та відповіді на відзив, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. ІІ. Мотивувальна частина 1.Фактичні обставини, встановлені судом 07.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Кредитодавець) та (Позичальник) укладено договір кредитної лінії №500408897, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора № MNV5DZ79. За пунктом 2.1 вказаного договору кредитної лінії, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 6500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Сума кредитного ліміту, вказано в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника (п.2.2. Договору). Кредитодавець надає Позичальнику перший транш за Договором в сумі 6 500,00 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 09.03.2022. Згідно п. 3.6. Договору, Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. У п. 3.7. Догвоору, Сторони погодили, що встановлений в п. 3.6. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно п. 7.1., 7.2 Договору, на момент укладення цього Договору, Строни дійшли згоди, що сума Кредиту за всіма наданими Траншами має бути повернена Кредитодавцю не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду кредитування 09.03.2022, а саме не пізніше ніж через 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу Позичальником. Дата повернення Кредиту, що вказана в п. 7.1 Договору, переноситься, а вказаний строк кредитування продовжується при настанні наступних відкладальних обставин: 7.2.1.у разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту кожен раз переносяться на нову дату закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахувану відповідно до правил цього Договору; 7.2.2.у разі якщо Позичальник продовжує користуватись Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Відповідно до інформації наданої АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-6147 від 28.02.2026, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , та інші платіжні картки. За період із 07.02.2022 по 12.02.2022 на картковий рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), було здійснено зарахування коштів у сумі 6 500,00 грн. Номер телефон та знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Відтак, суд вважає, що вказаним доказом, який є належним та допустимим підтверджено виконання своїх зобов`язань за кредитним договором кредитної лінії № 500408897 від 07.02.2022, первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань за договором кредитної лінії № 500408897 від 07.02.2022 унаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед первісним кредитором. Як вбачається із розрахунку заборгованості ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача за кредитним договором № 500408897 від 07.02.2022 за період з 07.02.2022 по 05.05.2022 складає 6 394,60 грн. по тілу кредиту; 375,99 грн заборгованість за відсотками. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01 стрком дії до 28.11.2019. У розділі 1 зазначеного договору визначено терміни, а саме: Відповідно до умов вказаного договору: п.п.1.1 «Боржник» фізична особа, з якою укладено кредитний договір, право вимоги до якого уступається за цим договором; п.п.1.2 «Кредитний договір» кредитний договір, укладений між клієнтом і боржником, права вимоги за яким відступаються, та який відповідає наступним критеріям: боржником за кредитним договором виступає фізична особа та кредит не забезпечується заставою. Перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до цього договору, а саме в Реєстрах прав вимог; п.п. 1.3. «Право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому; п.п1.4 «Борг» означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили; п.п.1.5 «Реєстр прав вимог» означає перелік прав вимог до боржників, що відступаються за цим договором. Форма Реєстру прав вимог наведена в додатку № 1 до цього договору. Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1. договору). Згідно умов цього договору факторингу, Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (пункт 2.1). Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги (пункт 4.1). На виконання пункту 2.1 договору факторингу № 28/1118-01 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було складено та підписано Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022, у якому зазначено право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500408897 від 07.02.2022 на загальну суму 10 126,68 грн., з яких 6 393,95 грн. за тілом кредиту, 3 732,73 грн. нараховані відсотки. В подальшому, ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» до договору факторингу № 28/1118-01 укладено наступні додаткові дугоди: 28.11.2019 року додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2020 року; 31.12.2020 року додаткову угоду № 26, що продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2021 року; 31.12.2021 року додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2022 року, 31.12.2022 додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2023, 31.12.2023 додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2024. До вказаного договору факторингу та додаткових угод до нього, позивачем долучений Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимог №175 від 05.05.2022 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимог №175 від 05.05.2022, відповідно до яких ТОВ «Таліон Плюс» як фактор здійснив повну оплату суми фінансування на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» як клієнту за Реєстром прав вимог № 175 від 05.05.2022 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Згідно розрахунку заборгованості складеного ТзОВ «Таліон плюс», заборгованість відповідача за кредитним договором № 500408897 від 07.02.2022 за період з 05.02.2022 по 23.02.2024 складає 10 126,68 грн., з яких 6 393,95 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 732,73 грн. заборгованість за відсотками. Крім цього, 23.02.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до п.2.1 якого Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором № 500408897 від 07.02.2022. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до Договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 10 126,68 грн., з яких 6 393,95 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 732,73 грн. заборгованість за відсотками. На підтвердження оплати за вказаним договором факторингу позивачем надано копію платіжної інструкції від 26.02.2024 № 5703 на суму 6 238 410,72 грн., як оплата за відступлення прав вимоги згідно реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 та договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024. 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №29/05/25-Е. За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (п.1.1 Договору факторингу №29/05/25-Е). 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 року Реєстру боржників від 29.05.2025, від ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором № 500408897 від 07.02.2022 на загальну суму 10 126,68 грн., з яких 6 393,95 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3 732,73 грн. заборгованість за відсотками. До вказаного договору факторингу, позивачем долучені платіжні інструкції від 04.06.2025 № 243, від 04.06.2025 № 245, від 05.06.2025 № 246, від 05.06.2025 № 247, від 06.06.2025 № 248 про здійснення ТОВ «ФК «Ейс» оплати фінансування за відступлення прав вимоги за договором факторингу від 29.05.2025 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Згідно Виписки з особового рахунку за кредитним договором № 500408897 від 07.02.2022 , складеної позивачем заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 05.06.2025 становить 10 126,68 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6 393,95 грн; прострочені відсотки 3 732,73 грн. 2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви Суд оцінивши та дослідивши докази, а також у їх сукупності, вважає, що [PERSON] 07.02.2022 уклала договір кредитної лінії № 500408897 у електронній формі, підписавши його за допомогою одноразового електронного ідентифікатора MNV5DZ79 та отримала на його виконання від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитні кошти на належну їй картку № [NUMBER] у розмірі 6 500,00 грн., що підтверджується зазначеними вище доказами. Також, суд вважає, що позивач довів зазначеними доказами набуття права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором кредитної лінії №500408897 від 07.02.2022, яка належним чином його не виконувала, відтак у неї утворилась заборгованість. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 в справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Зазначена правова позиція є сталою та на даний час не змінювалась. Так, у пункті 7.1 Договору кредитної лінії, на момент укладення цього Договору, Сторони дійшли згоди, що сума Кредиту за всіма наданими Траншами має бути повернена Кредитодавцю не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду кредитування 09.03.2022, а саме не пізніше ніж через 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. Таким чином, суд вважає, що із відповідача підлягають стягненню нараховані відсотки до 09.03.2022, тобто у межах строку кредитування. Доказів пролонгації договору матеріали справи не містять. Крім цього, суд не бере до уваги покликання позивача як підставу для нарахування відсотків на п. 3.8 вказаного договору, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Суд звертає увагу на те, що вказаний пункт не передбачає вчинення відповідачем активних дій для пролонгації договору, а відповідач визначив, що сам факт прострочення виконання зобов`язання є такими діями та відкладальною обставиною в розумінні статті 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору). При цьому, суд акцентує увагу на тому, що поведінка не може бути одночасно неправомірною так і правомірною, відтак невиконання зобов`язань або неналежне виконання договірних зобов`язань не може бути підставою для звільнення від відповідальності боржника, тим більше розглядатися як «відкладальна умова», яка може й не настати, оскільки в розумінні частини першої статті 212 ЦК України, відкладальною є саме та обставина, щодо якої невідомо чи настане вона чи ні. Відтак, суд вважає, що покликання позивача на пункт 3.8 даного договору не свідчить про продовження строку кредитування та можливість нарахування відсотків. Добросовісний кредитор укладаючи договори зі споживачем розраховує на повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в межах погодженого сторонами договору строку, відповідно й обов`язком споживача у такому договорі визначено своєчасну сплату кредиту. У зв`язку із цим, несвоєчасне повернення відповідачем кредиту чи її відсутність є саме порушенням споживачем договірних зобов`язань за укладеним договором, а не відкладальною умовою. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Таким чином, суд вважає, що сума відсотків, які повинна була б сплатити [PERSON] згідно умов договору кредиту №500408897 від 07.02.2022 буде складати 19,50 грн. (30 днів). Розраховуючи суму заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачу, суд ураховує, що як вбачається із розрахунку заборгованості ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] на виконання зобов`язань за вказаним правочином №500408897 сплатила: 11.03.2022 року -12 грн. із яких було зараховано первинним кредитором : 0,95 грн. на тіло кредиту, 11,05 грн. на відсотки; 17.04.2022 року 200 грн., із яких було зараховано: 104,45 грн. на тіло кредиту, 95,55 грн. на відсотки. Таким чином, відповідачем було сплачено на виконання зобов`язань за договором №500408897 коштів всього на суму 212 грн. Оскільки, як уже зазначав суд, сума відсотків, які відповідач мала б сплатити на виконання означеного правочину повинна була б складати 19,50 грн., відтак, решту суми, яку остання сплатила, а саме 192,5 грн. слід зарахувати відповідачу у рахунок сплати заборгованості по тілу кредиту (212-19,50). Відтак, враховуючи наведене, суд вважає, що заборгованість відповідача за кредитним договором №500408897 повинна складати за тілом кредиту у розмірі 6307,50 грн. (6500-192,50). У вимозі позивачу щодо стягнення заборгованості за відсотками слід відмовити, оскільки суд вважає, що така заборгованість за вказаним кредитним договором у [PERSON] відсутня. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. ч.1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, додаткова угода № 25770705215 від 30.05.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025. Таким чином, вказаними доказами позивачем підтверджено понесення витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. Оскільки суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову, що складає 62,29 відсотків від усієї суми заявлених вимог, відтак сума витрат на правничу допомогу, яку слід стягнути із відповідача буде складати 4 360, 30 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ФК «Ейс» при зверненні до суду через систему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1508, 91 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial