Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Адвокат Черемін Денис Вадимович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 21.10.2024 Нововолинський міський суд Волинської області видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь стягувача [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 (однієї третини) частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу - з 13.08.2024. Ухвалою Нововолинського районного суду Волинської області від 07.04.2025 вищезазначений судовий наказ скасовано в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] , з серпня 2024 року та знаходиться повністю на утриманні батька. Крім того, рішенням Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 05.12.2024 визначено проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. 09.05.2025 постановлено ухвалу про передачу справи для розгляду за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. 26.06.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15.07.2025 постановлено ухвалу про виправлення описки. 09.09.2025, 31.10.2025 та 22.01.2026 постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2012. 21.10.2024 Нововолинський міський суд Волинської області видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 (однієї третини) частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу - з 13.08.2024. 05.12.2024 Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області прийняв рішення №1084, згідно з яким визначив проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Ухвалою Нововолинського районного суду Волинської області від 07.04.2025 вищезазначений судовий наказ скасовано в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я відповідачка отримала медичний висновок про тимчасову непрацездатність (вагітність та пологи), період непрацездатності з 10.10.2025 по 12.02.2026. Представник відповідачки надав суду відомості про доходи [PERSON] , згідно з якими остання за період з січня 2025 року по липень 2025 року не мала доходів. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд відзначає, що відповідачка має конституційний обов`язок утримувати свого неповнолітнього сина до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховується,що відповідач є працездатною особою, відомості про хвороби відповідача відсутні, вона має на утриманні іншу неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , непрацездатних осіб відповідачка на утриманні не має. Відомості про наявність на утриманні у відповдіачки ще однієї неповнолітньої дитини суду не надані. Виходячи з визначеного законодавством обов`язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому відсутність у відповідачки доходів не звільняє її від обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина. Суд вважає, що вона є працездатною особою, а тому повинна сплачувати аліменти на утримання дитини, для якої одержання коштів є одним із способів захисту її інтересів та забезпечення, необхідних мінімальних потреб. Аналізуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що аліменти в розмірі, визначеному судом, забезпечать матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку і стану здоров`я, а також забезпечать нормальні фізіологічні потреби. При визначенні розміру аліментів, суд виходить також із засад розумності та справедливості, вимог забезпечення належного матеріального утримання дитини та її гармонійного розвитку. Зважаючи на рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, виходячи із принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, суд вважає, що визначений розмір аліментів, є помірним для відповідачки з урахуванням її сімейного стану та наявності на утриманні іншої неповнолітньої дитини. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а тому аліменти мають бути стягнуті, починаючи з 29.04.2025 (день звернення до суду з позовом засобами поштового зв`язку), і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судового збору у сумі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial