Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Подоляк Б.Р., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про нього як батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 1105, свідоцтво про народження [NUMBER] , видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції. В обґрунтування позову зазначив, що з 11.08.2012 по 11.09.2024 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області 11.09.2024 у справі № 944/6920/23. Фактичні сімейні відносини сторони припинили ще у 2023 році і з того часу проживали окремо, будь-яких стосунків як подружжя не мали. Позов про розірвання шлюбу подано відповідачкою 31.10.2023. У вересні 2025 року позивачу стало відомо, що відповідачка [INFO] народила дитину від іншого чоловіка. Разом з тим, батьком даної дитини під час оформлення свідоцтва про народження відповідачка вказала позивача, так як станом на час народження дитини не минув строк, встановлений ст. 122 СК України. Про факт зазначення позивача батьком йому не було відомо по вересень 2025 року. За вказаних обставин позивач змушений звернутись до суду з позовом про оспорення його батьківства. 14.11.2025 відповідач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Коць Є.П., подала відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти заявлених позовних вимог позивача та не оспорює намір позивача виключити його відомості як батька дитини. Дитина народилася після розірвання шлюбу, проте до спливу десятимісячного строку. Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Саме на цій підставі [PERSON] був внесений до актового запису про народження №1105. Фактично позивач не є батьком дитини, спільного сімейного життя на час зачаття та народження дитини вони не вели. У зв`язку з цим вона погоджується із заявленими вимогами та не має заперечень проти їх задоволення. Оскільки позивач дійсно не є біологічним батьком дитини, вона не заперечує проти виключення його відомостей із актового запису. Заяви, клопотання учасників справи У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, його представник [PERSON] подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, її представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її довірительки, позовні вимоги визнають. Процесуальні дії у справі Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 16.10.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 27.11.2025 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. 12.01.2026 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з вимкненням електроенергії згідно з графіком стабілізаційних відключень у Львівській області. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 03.03.2026 задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 КПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 03.03.2026, є дата складення повного судового рішення 13.03.2026. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що сторони з 11.08.2012 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11.09.2024, на підставі заяви [PERSON] від 31.10.2023 було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 02.10.2025, виданого повторно Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з долучених до матеріалів позову письмових пояснень [PERSON] , відібраних оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП №1 ЛРУП №1 Головного управління НП у Львівській області 29.09.2025, вбачається, що 25.09.2025 [PERSON] зателефонувала колишня дружина [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] і попросила його дати відмову від дитини, яку вона народила у травні 2025 року, оскільки не пройшло 10 місяців з моменту їх розлучення. Під час розмови вона керувалась вимогами ст.122 СК України. У її проханні він відмовив, скільки вона проживає з іншим чоловіком [PERSON] , і він не має жодного відношення до даної дитини, та сказав, щоб вона реєструвала дитину по даних біологічного батька, на підставі ст.125 СК України. На даний момент йому стало відомо, що дитина зареєстрована на нього. Мотиви та оцінка суду Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частини другої статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно з частиною третьою статті 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Позивач оспорює своє батьківство відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки з 2023 року з [PERSON] не проживав та подружніх відносин з нею не підтримував. [PERSON] у відзиві на позовну заяву ствердила, що з позивачем сімейні відносини на час зачаття дитини не підтримувала, з ним не спілкувалася та не зустрічалася. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] визнає позов, стверджує, що позивач не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що даний позов слід задовольнити та виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] відомості про [PERSON] , як батька. Судові витрати Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1211, 20 гривень, що підтверджується квитанцією №6067-3904-1348-3268 від 14.10.2025. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Зважаючи на наведене з [PERSON] слід стягнути 605 гривень 60 копійок на користь [PERSON] , що становить 50 відсотків сплаченого судового збору. На підставі наведеного та ст.ст. 12,13, 81, 141, 142, 247, 263, 265 ЦПК України, суд

Outcome: approved