Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

ТОВАРИСТВо З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІНДІКАТ ЛІЗІНГ», інтереси якого представляє адвокат Непомнющий Олександр Миколайович через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. Позов обґрунтований наступним. 22 грудня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІНДІКАТ ЛІЗИНГ», в особі директора Очінського Володимира Вікторовича, що діяв на підставі Статуту, у якості Орендодавця з одного боку та фізичною особою [PERSON] у якості Орендаря укладено Договір оренди транспортного засобу з правом викупу № 22/12/21. У відповідності до п.1.1. Договору оренди, цей Договір Оренди з правом викупу регулює юридичні відносини між Орендодавцем Орендарем з оренди Транспортного засобу (засобів), зазначених в Додатку 1 цього Договору. Орендодавець надає Орендарю, у виключно користування з правом викупу, на визначений цим Договором Строк, Транспортний засіб, за умови сплати Орендарем періодичних орендних платежів згідно Додатку 1. Згідно з додатком № 1 до Договору оренди транспортного засобу з правом викупу № 22/12/21 від «22» грудня 2021 р. (надалі - Додаток № 1), сторони погодили умови Договору оренди, а саме: 1.Специфікація транспортного засобу, що передається в оренду: 1.1. Марка 1.1. FORD, 1.2. Модель ESCAPE, 1.3 Об`єм двигуна, см3 1999, 1.4. номер шасі (кузова) [NUMBER] , 1.5. Рік випуску 2016, 1.6. колір ЧОРНИЙ, 1.7 реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до п. 2 Додатку №1, сторонами погоджено, що первісна вартість придбання ТЗ становить: 234117,00 (двісті тридцять чотири тисячі сто сімнадцять) грн. 00 коп., що за курсом купівлі долару США в ПАТ КБ «ПриватБанк» (1 долар США = 26,91 гривень), на дату підписання Сторонами цього Додатку, становило 8700,00 (вісім тисяч сімсот) доларів США, 00 центів. За п. 3.1. Додатку № 1, строк оренди становив 6 (шість) календарних місяців та визначена дата повернення транспортного засобу мала відбутись в строк до «22» червня 2022 року. Також Додатком №1 визначалось місце передачі ТЗ з оренди: м. Одеса, вул. Ніжинська, буд. 66. Крім того, «22» грудня 2021 р. між ТОВ «СІНДІКАТ ЛІЗИНГ» та [PERSON] укладено Акт прийому-передачі транспортного засобу (надалі - "Акт прийому-передачі"), відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв належний Позивачу автомобіль марки FORD модель ESCAPE, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, колір - ЧОРНИЙ, державний номер [NUMBER] , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . За п.п. 6,7 Акту прийому-передачі, загальний стан Автомобіля сторонами визначався, як задовільний а також, застережувались комплектуючі елементи автомобіля. Вказані документи свідчать про факт передачі ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІНДІКАТ ЛІЗИНГ», в особі директора Очінського Володимира Вікторовича, на користь [PERSON] автомобіля FORD ESCAPE, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER] із ключем, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Слід зауважити, що жодної орендної плати, позивачем від відповідача отримано не було. Станом на день складання дійсної позовної заяви, місцезнаходження переданого автомобіля не встановлено, відомості у позивача - відсутні. 08.04.2024 року на адресу відповідача позивачем була направлена вимога про повернення автомобіля від 01.04.2024 року. Згідно вказаної вимоги, ТОВ «СІНІДКАТ ЛІЗИНГ» вимагав від [PERSON] повернути з усіма належними супутніми документами та у належному стані транспортний засіб марка: FORD, модель: ESCAPE, об`єм двигуна: 1999, номер шассі (кузову): [NUMBER] , рік випуску: 2016, колір: чорний, держ. номерний знак: [NUMBER] , що належить ТОВ «СІНІДКАТ ЛІЗИНГ» на праві власності, впродовж 4 (чотирьох) днів з моменту отримання даного листа у розпорядження його власника - ТОВ «СІНІДКАТ ЛІЗИНГ» за адресою: м. Южне, проспект Григорівського Десанту, буд. 28, оф. 72. Жодної відповіді, станом на день складання дійсної позовної заяви, на Вимогу, позивачем не отримано, автомобіль позивачу не повернуто. Позивач просить витребувати у [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІНДІКАТ ЛІЗИНГ» транспортний засіб автомобіль марки FORD модель ESCAPE, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, колір - ЧОРНИЙ, державний номер [NUMBER] , а також ключ і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , вартістю 234117,00 (двісті тридцять чотири тисячі сто сімнадцять) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІНДІКАТ ЛІЗИНГ» понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 та судовий збір в розмірі 3511,75 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена про розгляд справи в порядку, встановленому ЦПК України. Відзиву на позов не подала, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статтей 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 22 грудня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІНДІКАТ ЛІЗИНГ», в особі директора Очінського Володимира Вікторовича, що діяв на підставі Статуту, у якості Орендодавця та [PERSON] у якості Орендаря укладено Договір оренди транспортного засобу з правом викупу № 22/12/21. Відповідно до п. 1.1. Договору оренди, цей Договір Оренди з правом викупу регулює юридичні відносини між Орендодавцем Орендарем з оренди Транспортного засобу (засобів), зазначених в Додатку 1 цього Договору. Орендодавець надає Орендарю, у виключно користування з правом викупу, на визначений цим Договором Строк, Транспортний засіб, за умови сплати Орендарем періодичних орендних платежів згідно Додатку 1. Відповідно до п. 2.1 договору передача транспортного засобу в оренду відбувається за Актом прийому передачі транспортного засобу (Додаток №4). З моменту підписання зазначеного акту відповідний транспортний засіб вважається отриманим Орендарем в оренду від Орендодавця на умовах цього договору. Згідно з додатком № 1 до Договору оренди транспортного засобу з правом викупу № 22/12/21 від «22» грудня 2021 р. сторони погодили умови Договору оренди, а саме пункту 1 Специфікація транспортного засобу, що передається в оренду:1.1. Марка 1.1. FORD; 1.2. Модель ESCAPE; 1.3 Об`єм двигуна, см3 1999; 1.4. номер шасі (кузова) [NUMBER] ; 1.5. Рік випуску 2016; 1.6. колір ЧОРНИЙ; 1.7 реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до п.п. 2, 3 додатку № 1 до Договору оренди транспортного засобу з правом викупу № 22/12/21 від «22» грудня 2021 р. первісна вартість придбання ТЗ становить: 234117,00 (двісті тридцять чотири тисячі сто сімнадцять) грн. 00 коп., що за курсом купівлі долару США в ПАТ КБ «ПриватБанк» (1 долар США = 26,91 гривень), на дату підписання Сторонами цього Додатку, становило 8700,00 (вісім тисяч сімсот) доларів США, 00 центів. Строк оренди становив 6 (шість) календарних місяців: дата повернення ТЗ 22 червня 2022 року. Місце передачі ТЗ з оренди: м. Одеса, вул. Ніжинська, буд. 66. 22 грудня 2021 р. сторонами підписано Акт прийому-передачі транспортного засобу згідно з яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв належний позивачу автомобіль марки FORD модель ESCAPE, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, колір - ЧОРНИЙ, державний номер [NUMBER] , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до п. п. 6,7 Акту прийому-передачі, загальний стан автомобіля сторонами визначався, як задовільний а також, затверджувались комплектуючі елементи автомобіля. Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частинами першою, другою статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно з ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Згідно з ч.2 ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання, крім випадків, якщо предметом договору найму (оренди) є державне або комунальне майно. Згідно з ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Згідно з ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Згідно з ч.1 ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання. Сторони визначили цільове використання орендованого майна та установили строк договору оренди і порядок повернення майна орендодавцю. В цьому випадку відповідач на виконання вимог договору оренди зобов`язаний був повернути майно позивачу в порядку та строки, визначені договором. За умовами укладеного 22.12.2021 між ТОВ «Сіндікат Лізинг» (орендодавець) та [PERSON] (орендар) Договору оренди транспортного засобу з правом викупу №22/12/21, відповідач отримала у користування автомобіль на 6 місяців та зобов`язалась вносити щомісячно орендну плату, а у разі належного виконання своїх зобов`язань отримала право на викуп цього автомобіля за обумовленою ціною. 08.04.2024 орендодавець направив орендарю вимогу про повернення автомобіля впродовж 4 днів з моменту отримання вимоги у розпорядження власника - ТОВ «СІНІДКАТ ЛІЗИНГ». Доказів повернення автомобіля не надано, а позивач стверджує, що такий не повернуто. Відтак, позовні вимоги про повернення безпідставно набутого майна, а саме: транспортний засіб автомобіль марки FORD модель ESCAPE, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, колір - ЧОРНИЙ, державний номер [NUMBER] , а також ключ і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , вартістю 234117,00 (двісті тридцять чотири тисячі сто сімнадцять) грн. 00 коп. підлягають задоволенню. Що стосується розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Так, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, суд враховує те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивач надав до позову на підтвердження отримання правової допомоги копію договору про надання правової допомоги від 01 жовтня 2021 року, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, акт розрахунку до договору про надання правової допомоги 01 жовтня 2021 року. Суд використовуючи практику Верховного Суду, зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц зазначила, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та Касаційного Адміністративного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19. Щодо цього питання свою позицію висловив КАС і у постанові від 16.04.2020 у справі №727/4597/19., зазначивши, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа Отже, суд вважає, що позивачем надані достатні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимогст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved