Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Представник позивача Голова районної адміністрацій Федір МАЄР звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом в інтересах дитини [PERSON] , до [PERSON] , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Територіальне медичне об`єднання «Здорова Родина» Запорізької обласної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що малолітня [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Матір`ю дитини є [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Зазначає, що до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей ЗМР надійшов лист КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» від 23.06.2025 про те, що на підставі направлення служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, 08.05.2025 до закладу було зараховано [PERSON] разом з її малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Упродовж періоду перебування [PERSON] у закладі, було неодноразово зафіксовано неналежне виконання батьківських обов`язків, а саме: недостатній догляд за дитиною, недотримання режиму, ігнорування порад і зауважень працівників; систематичне недотримання правил особистої гігієни та гігієни житлового простору; вживання ненормативної лексики та прояви словесної агресії щодо працівників закладу та власної дитини; перебування в закладі у стані алкогольного сп`яніння. Фахівцями закладу неодноразово проводилися профілактичні бесіди з метою попередження подальших порушень та забезпечення належних умов для дитини, однак суттєвих змін у поведінці матері дитини не було зафіксовано. 20.06.2025 в результаті необережного поводження відповідачки з дитячим візочком, дитина з нього випала, дитину залишено в лікарні під наглядом. Працівниками закладу КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» було надано допомогу [PERSON] в оформленні всіх соціальних виплат, на які вона має право, дитину забезпечено одягом та засобами гігієни. Однак, всі отримані виплати [PERSON] витратила впродовж трьох днів після їх отримання та не змогла надати щодо цього обґрунтованих пояснень. Представник позивача зазначає, що відповідач має негативний досвід власного дитинства виховувалась у родині, де були присутні елементи насильства, знецінення, нехтування потребами дитини. З 12.08.2025 [PERSON] була відрахована з закладу разом із малолітньою донькою у зв`язку із порушенням нею договору про надання послуг та внутрішніх правил закладу, після чого, деякий час їх місцезнаходження було невідоме. 18.09.2025 відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, малолітню [PERSON] доставлено до некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР. Відповідно до пояснень [PERSON] , яка є матір`ю відповідачки та бабою дитини, встановлено, що матір покинула малолітню доньку вісім діб тому, не повертається, на телефонні дзвінки не відповідає, її місцезнаходження невідоме. Після влаштування дитини у лікарню, мати не вчинила жодних дій для повернення дитини у родину. Позивач розцінює дії матері дитини як злісне, свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, що суперечить інтересам дитини та призводить до негативних наслідків. Посилаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) матері, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 19.12.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 08.01.2026 від представника третьої особи КНП «Територіальне медичне об`єднання «Здорова Родина» ЗОР Ірини ДЮЖИК надійшла заява, в якій вона позовну заяву підтримала в повному обсязі. Ухвалою суду від 24.02.2026 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача Парфенюк Л.П. в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідачка, належним чином повідомлена, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання, в судове засідання жодного разу не з`явилась, відзив на позовну заяву не подала. Представник третьої особи КНП «Територіальне медичне об`єднання «Здорова Родина» ЗОР в судове засідання не з`явився. 08.01.2026 та 16.02.2026 до суду поштою надійшли заяви про розгляд справи без представника третьої особи та підтримання позовних вимог, у яких зазначено, що за період перебування [PERSON] , [INFO] в закладі, з 24.10.2025 по теперішній час мати, [PERSON] свою дитину не відвідала жодного разу, умовами проживання, станом здоров`я, її нагальними потребами не цікавилась, матеріально дитину не підтримувала. Усних, чи письмових запитів від матері щодо доньки не надходило. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] , актовий запис про народження №142, про що свідчить свідоцтво про народження, видане 13.05.2025 Дніпровським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. З листа Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» від 23.06.2025 №01-22/139 встановлено, що 08.05.2025 [PERSON] було зараховано до закладу разом з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Упродовж періоду перебування [PERSON] у закладі, було неодноразово зафіксовано неналежне виконання батьківських обов`язків, а саме: недостатній догляд за дитиною, недотримання режиму, недотримання правил особистої гігієни та гігієни житлового простору; вживання ненормативної лексики та прояви словесної агресії щодо працівників закладу та власної дитини; перебування в закладі у стані алкогольного сп`яніння. Фахівцями закладу неодноразово проводилися профілактичні бесіди з метою попередження подальших порушень та забезпечення належних умов для дитини, однак суттєвих змін у поведінці матері дитини не було зафіксовано. 20.06.2025 в результаті необережного поводження [PERSON] з дитячим візочком, дитина з нього випала, дитину залишено в лікарні під наглядом. Працівники закладу КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» характеризують [PERSON] , як жінку, яка має обмежений рівень фінансової грамотності, що ускладнює планування сімейного бюджету, раціональне використання коштів, прийняття відповідальних рішень щодо забезпечення потреб дитини. Наказом начальника служби (управління) у справах дітей ЗМР №3873 від 30.06.2025, [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини). Згідно з Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 18.09.2025, 18 вересня 2025 pоку о 14 годині 00 хвилин була виявлена дитина жіночої статті. Встановлено, що 10.09.2025 о 04 години 00 хвилин мати [PERSON] залишила свою доньку [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] на бабусю [PERSON] . В заяві Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Здорова Родина» Запорізької обласної ради, в якій перебуває дитина [PERSON] на час розгляду справи, зазначено, що за час перебування дитини у закладі, з 24.10.2025 мати, [PERSON] свою дитину не відвідала жодного разу, умовами проживання, станом її здоров`я, її нагальними потребами не цікавилася, матеріально дитину не підтримувала. Висновком Районної адміністрації по Шевченківському району ЗМР визначено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами 3 і 4 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду підстави для висновку про те, що відповідачка ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків, не піклується про доньку, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до дитини загалом. Після відібрання дитини, відповідачка не вжила заходів щодо повернення дитини в родину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] підлягають задоволенню. У зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , які підлягають стягненню з відповідачки, повинен становити 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходів) відповідачки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 11.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Тобто, аліменти стягуються на користь законних представників дитини. Оскільки в судовому засіданні питання щодо встановлення опіки над дитиною не вирішувалось, аліменти підлягають стягненню на користь установи чи фізичної особи - опікуна (піклувальника) на утриманні якої буде знаходитись дитина. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., станом на дату подачі позовної заяви. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 19, 150, 164,166,180-183 СК України,

Outcome: approved