Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

ТОВ ФК «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що 06.08.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №149078 на суму 6945 грн. Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, кошти були перераховані на банківську картку відповідача. 10.10.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №10102024, за умовами якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №4 від 07.01.2025 та акту приймання-передачі реєстру прав вимоги №4 від 07.01.2025 до Договору факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 12667,10 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 12667,10 грн., з яких: 6945 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 5321,10 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 401 грн. - заборгованість по комісії. 10.12.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до судового розгляду, роз`яснено сторонам порядок та строки подання заяв по суті справи. Сторони у судове засідання 20.03.2026 повторно не з`явилися, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Ураховуючи, що усі учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, суд розглядає справу з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків. Судом установлено, що 06.08.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №149078. Відповідно до умов договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 2.6. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 2.2.1 Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 2.6. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (п. 2.1.). Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Сума (загальний розмір) кредиту становить 6945 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 5000,40 грн. на номер рахунку/картки Позичальника [NUMBER] , у національній валюті (далі рахунок Позичальника); у розмірі 1944,60 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.1.). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586% річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний (п. 2.3). Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено (п. 2.4.). Комісія за надання кредиту складає 1944,60 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 28% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (п. 2.5.). Загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 06.08.2024 (дата надання кредиту) по 15.10.2024 (п. 2.6.). Строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів (п. 2.6.1.). Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 7270,70 грн. (п. 2.7.). Денна процентна ставка складає: 7270,70 грн. / 6945,00 грн. / 70 днів * 100% = 1,4956 % /день (п. 2.7.1.). Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 637178,55% річних (п. 2.8.). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 14215,70 грн. (п. 2.9.1.) (а.с. 8-13, 14-17). Указана інформація підтверджується також Паспортом споживчого кредиту (а.с. 18-19). Кредитодавцем були виконані умови договору та перераховані грошові кошти у розмірі 5000,40 грн. на рахунок позичальника, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» №3878/30-10 від 30.10.2025 та випискою по рахунку відповідача відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 102). Згідно картки обліку виконання договору ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» за договором №149078 станом на 15.10.2024 утворилася заборгованість у розмірі 12667,10 грн., з яких: 6945 грн. заборгованість по тілу кредиту; 5321,10 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 401 грн. заборгованість по комісії (а.с. 20). 10.10.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №10102024 за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та умовах, визначених цим Договором. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній. Розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100,00 (сто) гривень 00 копійок (надалі «Ціна продажу»), що сплачуються Клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати складання кожного Реєстру прав вимог на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункті цього Договору (а.с. 36-38). Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру №4 від 07.01.2025 до Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 789 (а.с. 40). Згідно витягу з Реєстру прав вимог №4 від 07.01.2025 до договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 12667,10 грн. (а.с. 41). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №149078 від 06.08.2024 ТОВ «ФК «ЕЙС» нарахувань за кредитним договором не здійснювало ( а.с. 43). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційних телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Ураховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «ЕЙС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, суд виходить з наступного. Із матеріалів справи установлено, що відповідач [PERSON] за укладеним кредитним договором отримав грошові кошти у розмірі 6945 грн., з яких: 5000,40 грн. зараховані на картковий рахунок відповідача; 1944,60 грн. спрямовані на погашення комісії за надання кредиту ( п. 2.5 Договору). Відповідачем не повернуті отримані кошти, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Нарахування відсотків узгоджується з умовами укладеного договору, нормами чинного законодавства, їм не суперечить, таким чином суд приходить до переконання, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача нараховані відсотки в розмірі 5321,10 грн. Відповідачем розрахунки надані позивачем не оспорювалися. Як установлено із матеріалів справи відповідачу згідно умов укладеного договору кожні 14 днів нараховувалася комісія за управління та обслуговування кредиту, згідно п. 2.4 Договору. Загальний розмір нарахованої комісії становить 401 грн. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які установлена комісія за обслуговування кредиту, у договорі не зазначено. Оскільки в кредитному договорі не зазначено та під час розгляду справи позивачем не надано суду доказів наявності додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які встановлена періодична комісія за обслуговування кредиту, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника періодично, кожні 14 днів, сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічні правові висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 06.11.2023 по справі №204/224/21. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 висловила позицію, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону. Таким чином, суд приходить до переконання, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12266,10 грн., з яких: 6945 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 5321,10 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. У іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду ТОВ «ФК «ЕЙС» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 1). Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 12667,10 грн. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 12266,10 грн. (96,83%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 2345,61 грн. ( 2422,40 х96,83 % = 2345,61 грн.). Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Документами, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу АБ «Соломко та партнери» є договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, довіреність ТОВ «ФК «ЕЙС», свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025, згідно якого вартість наданої правової допомоги позивачу становить 7000 грн., додаткова угода №25770855612 від 11.09.2025 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с. 45-50). Положеннями ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлялося відповідних клопотань. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 6778,10 грн. (7000 грн. х 96,83% = 6778, 10 грн.). У іншій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial