Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У грудні 2025 року адвокат Свитка Сергій Леонідович, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із позовом в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини від усіх видів його заробітку/доходу/, на 1/6 частину від усіх видів його заробітку/доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів його заробітку/доходу/, на 1/6 частину усіх видів його заробітку/ доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позиція сторін у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 17.06.2020 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та 02.02.2022 цей шлюб було розірвано у судовому порядку. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом у справі №357/16364/23 від 18.01.2024 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, позивач зазначає, що з 10.08.2023 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мають сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом у справі №699/392/25 від 21.03.2025 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку/доходу/, починаючи з 13.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на виконання вказаних судових наказів він регулярно сплачував аліменти відповідачам [PERSON] та [PERSON] , оскільки проходив військову службу по призову під час мобілізації і мав достатній розмір коштів для сплати аліментів та власного утримання. Однак, 11.04.2025 року під час виконання бойового завдання позивач отримав поранення, проходив лікування з 15.04.2025 року по 24.04.2025 року. У позивача були діагностовані хронічна хвороба нирок І стадія, пієлонефрит єдиної правої нирки, артеріальна гіпертензія ІІ ст в стадії загострення. 18.08.2025 [PERSON] безстроково встановлена ІІІ група інвалідності, у зв`язку з чим він був звільнений з військової служби через інвалідність за станом здоров`я і потребує періодичного лікування. З огляду на зазначене, у позивача істотно змінилися умови його життя, зокрема його дохід зменшився у порівнянні з періодом проходження служби, оскільки єдиним джерелом його доходів стала пенсія. Розмір пенсії за період з моменту її призначення в червні 2025 року і по листопад 2025 року становить в середньому 5528 грн. Враховуючи викладені обставини, посилаючись на ст. 192 Сімейного кодексу України, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягується з нього. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою суду від 30.01.2026 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.02.2026 р. 05.03.2026 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 10.03.2026 року задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Представник позивача [PERSON] - адвокат Свитка С.Л. в судовому засіданні підтиримав позові вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 16.02.2026 р. через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] будучи належно повідомленою про розгляд справи, в судове засідання повторно не з`явилася, не направила суду клопотань, заяв та не скористалася своїм правом подати відзив на позов. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що з 17.06.2020 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2022 року було розірвано. Вказане судове рішення набрало законної сили 10.03.2022 року. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що судовим наказом у справі №357/16364/23 від 18.01.2024 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Встановлено, що з 10.08.2023 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 19.03.2024, серії [NUMBER] . Судовим наказом у справі №699/392/25 від 21.03.2025 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/ 4 частини від усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Матеріалами справи підтверджено, що 11.04.2025 року під час виконання бойового завдання, пов`язаного з безпосередньою участю у бойових діях, [PERSON] отримав поранення у виді акуботравми, гострої нейросенсорної туговухості з двух сторін, у зв`язку з чим з 15.04.2025 року по 24.04.2025 року проходив лікування в КНП «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради. Відповідно до Виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1462, [PERSON] [INFO] , має основний діагноз: хронічна хвороба нирок І стадія, пієлонефрит єдиної правої нирки, артеріальна гіпертензія ІІ ст в стадії загострення. Встановлено, що [PERSON] безстроково встановлена ІІІ група інвалідності, у зв`язку з чим він був звільнений з військової служби. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 27.10.2025 року №344-РС [PERSON] звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» ( за станом здоров`я - за наявності інвалідності), відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Згідно довідки про доходи №152 від 28.11.2025, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управлінні ПФУ, отримує пенсію по інвалідності. Розмір пенсії за період з моменту її призначення в червні 2025 року і по листопад 2025 року (останній місяць виплати) становить 28377,07 грн. Щомісячний розмір пенсії позивача складає 5528 грн. Згідно довідки про доходи по місцю військової служби, дохід [PERSON] за період з січня 2025 року по липень 2025 року складав 120526 грн. З липня 2025 року по жовтень 2025 року 52264,91 грн. Відповідачі не надали доказів про свій дохід, матеріальний стан. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Верховний суд у своїй постанові від 10 жовтня 2023 року по справі № 682/2454/22-ц, зазначає, що у зв`язку з народженням у другому шлюбі дитини, у платника аліментів змінився сімейний стан та матеріальне становище та вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. На підставі положень ст. 81 ЦПК України та правових норм СК України на позивача покладається обов`язок доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або зазначити інші випадки, що виникли після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Доказами для підтвердження позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дитини можуть бути довідки про доходи батька, кредитні договори, рішення суду та будь-які інші документи, щодо підтвердження зміни матеріального становища, тобто його погіршення. Так, в підтвердження зміни сімейного стану позивачем до суду було надано копію свідоцтва про шлюб, свідоцтво про народження другої дитини у новій сім`ї, а також долучено відомості про погіршення його матеріального становища у зв`язку з пораненням, із звільненням з військової служби через погіршення стану здоров`я та встановлення безстрокової інвалідності. Відповідачі не заперечили позовних вимог, не надали доказів свого матеріального, сімейного становища. З огляду наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Позивач не ставить вимогу про відшкодування йому судових витрат.

Outcome: approved