Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Представниця позивачки [PERSON] адвокат Семенчук Ю.М. засобами поштового листування 01.08.2024 звернулася до суду з зазначеною заявою, за змістом якої просить встановити факт проживання однією сім?єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявниці та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у період 21.07.2020 по день загибелі [PERSON] , а саме до [INFO] . Так, за змістом заяви 18.03.2024 під час участі в бойових діях загинув [PERSON] , [INFO] , з яким вона перебувала у шлюбі з 21.04.2018 до [INFO] , а після цього, з 21.07.2020 по день загибелі [PERSON] , - у фактичних шлюбних відносинах. Загалом у відносинах подружжя перебувало з 2009 року протягом 15 років, з яких 12 років - неофіційно, маючи спільне місце реєстрації за адресою проживання батьків [PERSON] . Не дивлячись на формальне розлучення через дрібну сварку, відносини, притаманні подружжю, вони із [PERSON] не припиняли, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, планували майбутнє, збирали кошти на придбання окремого житла. За час спільного проживання [PERSON] займалась облаштуванням квартири, в якій вони здійснювали потосний ремонт, купували предмети домашнього побуту. Досить тривалий час [PERSON] не працювала, як стверджується у заяві, тому її утримував чоловік. Після мобілізації [PERSON] надав довіреність [PERSON] на доступ до вкладів та рахунків, що свідчить про рівень їх стосунків, довірчі відносини. Сторона заявника також наголошує на всебічній підтримці [PERSON] , організації зборів на придбання необхідних речей для нього та побратимів. Крім того, весь вільний час від військової служби [PERSON] та [PERSON] проводили разом, у колі рідних та друзів, спільно відпочивали. При цьому, відповідно до тверджень сторони заявника, з початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України [PERSON] став на захист України, вступив до лав ЗСУ, був у складі військової частини [NUMBER] , де при оформленні документів для проходження служби вказав її як дружину. За змістом заяви звернення до суду зумовлено неможливістю отримання [PERSON] соціальних пільг та гарантій, встановлених для членів сімей військовослужбовців, а також набуття статусу потерпілої у кримінальному провадженні. Ухвалою суду від 15.08.2024 постановлено прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, визначено дату, час і місце проведення судового засідання. 22.01.2025 до справи від [INFO] надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду за підписом представника [PERSON] . Ухвалою суду від 10.03.2025 постановлено відмовити у задоволенні клопотання представниці [INFO] [PERSON]., визначено дату, час і місце проведення судового засідання, продовживши розгляд справи. Також 22.01.2025 до справи від [INFO] надійшло клопотання про витребування доказів за підписом представника [PERSON] . Ухвалою суду від 30.04.2025 клопотання про витребування доказів задоволено, в порядку витребування доказів зобов`язано Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до суду копії актових записів, а саме: 1) про державну реєстрацію шлюбу, державну реєстрацію розірвання шлюбу, в якому/яких в графі "чоловік" зазначено дані про [PERSON] , [INFO] ; 2) про народження, згідно з яким / якими в графі "батько" міститься запис про [PERSON] , [INFO] ; 3) актового запису про державну реєстрацію шлюбу, державну реєстрацію розірвання шлюбу, в якому/яких в графі "дружина" зазначено відомості про [PERSON] , [INFO] . Заявниця [PERSON] та її представниця під час розгляду справи заяву підтримали в повному обсязі, пояснили, що дійсно до 21.07.2020 [PERSON] перебувала з [PERSON] у шлюбі, крім того, примирившись одразу після розлучення, вони із колишнім чоловіком продовжили мешкати разом однією сім?єю. Наразі заявниця мешкає у м.Івано-Франківськ. Згідно з заявою представниці заявниці адвокатки Семенчук Ю.М., скерованої за допомогою системи "Електронни суд", вх.№ від 07.01.2026, вона просить здійснювати розгляд за відсутності сторони заявника, на вимогах заяви наполягає, а також просить задовольнити заяву, із врахуванням поданих доказів та позиції батьків [PERSON] . Заінтересована особа - батько [PERSON] . [PERSON] проти задоволення заяви заперечень не висловив. Пояснив, що дійсно [PERSON] та [PERSON] були подружжям до 2020 року, проте не припинили спільного проживання, зокрема, залишались у нього із дружиною - заінтересованою особою [PERSON] й після розлучення, адже примирились, відповідно, вели спільне господарство, були як сім?я. Після розлучення [PERSON] через певний час почала орендувати квартиру, разом вони в гості із [PERSON] приходили до нього із дружиною, зокрема, у травні-червні 2023 року. [PERSON] зазвичай перебував протягом 5 днів на бойових позиціях, а потім по 4 дні проводив в м.Запоріжжі, іноді залишався у батьків, зазвичай відпустки проводив із [PERSON] . Заявницю батьки [PERSON] вважали невісткою. Додатково [PERSON] пояснив, що [PERSON] навпіл із батьком [PERSON] придбав їй власний автомобіль, вже після розлучення подружжя, у 2023 році. Напередодні загибелі сина [PERSON] , а саме [INFO] [PERSON] також проводжала [PERSON] на службу разом із батьками. Згідно з заявою [PERSON] , вх.№ від 06.01.2026, він просить розглядати справу за заявою [PERSON] без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] згідно з заявою, вх.№ від 09.10.2024, скерованою засобами поштового зв?язку, ознайомлена із заявою, яка перебуває в провадженні суду, додатками до неї, проте за станом здоров?я приймати участь в судовому засіданні не зможе, проти задоволення не заперечує, просить задовольнити заяву. 22.01.2025 до справи за допомогою системи «Електронний суд» представником заінтересованої особи [PERSON] скеровані додаткові пояснення. Разом з цим, суд не приймає дані письмові пояснення представника заінтересованої особи, враховуючи таке. Види заяв по суті справи чітко визначені нормою ч.2 ст.174 ЦПК України. Крім того, за приписами ч.4,5 ст.174 ЦПК України суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви). Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне. Відповідних ухвал судом не постановлено. Зазначене обумовлює висновок суду про неможливість прийняття додаткових пояснень, відповідно, суд не бере їх до уваги при розгляді справи. Разом з цим, представниця 21.08.2025 під час розгляду справи висловлювала свою позицію з приводу заяви, просила ухвалити рішення на розсуд суду, враховуючи надані стороною заявника докази. Відповідно до заяви представника МОУ [PERSON]., вх.№ віж 17.10.2025, представниця просить здійснювати розгляд за її відсутності, прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Судом визнано за можливе дослідити наявні докази за відсутності учасників справи, а саме 13.03.2026 досліджено письмові докази та зміст флеш-носія, долученого стороною заявника, після чого закінчено з?ясування обставин справи та дослідження доказів, ухвалено перейти до стадії ухвалення рішення. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було, відповідні клопотання не заявлено. Підстав для відкладення судового засідання та/або його перенесення, оголошення перерви судом не встановлено, із врахуванням приписів ст.223, 240 ЦПК України. Неявка заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, здійснивши допит заявниці як свідка та інших свідків, суд встановив фактичні обставини справи та дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України). За нормою ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що за даними витягу з Єдиного державного демографічного реєстру від 15.06.2018, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 15.06.2017. Згідно з відповіддю на електронний запит суду від 14.08.2024, адреса реєстрації заявниці тотожна. Крім того, за даними витягу з реєстру територіальної громади від 29.09.2025, [PERSON] , [INFO] , з 29.09.2025 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.04.2018, виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, 21.04.2018 між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб (актовий запис №270 від 21.04.2018). Даний шлюб між вказаними особами розірвано 21.07.2020, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21.07.2020, виданого Шевченківським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро). Згідно з відповіддю Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) на виконання ухвали суду про витребування доказів, інших записів, окрім вказаних вище, не виявлено (щодо шлюбу та розірвання шлюбу відносно [PERSON] , [PERSON] , про народження, де батьком зазначено [PERSON] ). Згідно з витягом з реєстру територіальної громади м.Запоріжжя від 11.07.2023, [PERSON] , [INFO] , з 01.03.2005 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За даними засвідчених копій довіреностей від імені [PERSON] та [PERSON] в АТ «Акцент Банк» від 02.10.2023 та 26.12.2023 відповідно, [PERSON] довірила [PERSON] право повного розпорядження особистими розрахунковими рахунками з правом подання та підписання платіжних доручень на здійснення видаткових операцій, а [PERSON] - [PERSON] з питань, що пов?язані з доступом до вкладного рахунку за депозитним договором від 26.12.2023, з правом повного розпорядження рахунком, з правом подання та підписання платіжних доручень на здійснення видаткових операцій. Довіреності дійсні до моменту скасування або відкликання довірителем або до закінчення строку дії вказаного вкладу. Доказів їх відкликання аюо скасування до 18.03.2024 матеріали справи не містять. Судом також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с.Новобахмутівка Покровського району Донецької області (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2024, виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса)). Так, згідно з даними сповіщення сім?ї, за підписом начальника [INFO] , начальника групи МПЗ, - адресованого [PERSON] 20.03.2024 за №1969, старший навідник протитанкового розрахунку протитанкового відділення протитанкового взводу механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] , призваний за мобілізацією, прийнятий на військову службу 04.04.2022 [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу мужньо виконавши військовий обов?язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, загинув [INFO] поблизу н.п. Новобахмутівка Покровського району Донецької області, смерть пов?язана із захистом Батьківщини. Під час допиту як свідка заявниця підтвердила, що вони із [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 21.07.2020, проте, примирившись одразу після розлучення, коли тільки вийшли з РАЦСу, вони разом пішли до батьків [PERSON] та продовжили мешкати, підтримували сімейні відносини, проживали однією сім?єю. Розірвання шлюбу пов?язано із побутовою сваркою, яка не була значною. Окремо [PERSON] наголосила, що під час відпусток [PERSON] завжди приїжджав до неї. Заявниця на запитання суду підтвердила, що [PERSON] матеріально забезпечував її, а вона, наскільки можливо, була поряд та морально підтримувала. Під час повномасштабного вторгнення вони із [PERSON] орендували квартиру, іноді приходили до батьків чоловіка, оскільки [PERSON] хотів й їм приділяти час й увагу. Про загибель [PERSON] заявниця дізналась від побратимів [PERSON] , після чого повідомила трагічну звістку батькам. [PERSON] дійсно придбав їй власний автомобіль разом із її батьком, а також придбавав інші цінні речі - прикраси, телефон тощо. Вона підтримує батьків чоловіка та переживає важку втрату коханої людини. Свідок [PERSON] показав суду, що є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , в званні солдата. Він познайомився з [PERSON] 03.04.2022, коли вони прийшли добровольцями для несення охорони. З заявницею він знайомий з квітня 2022 року. Так, в один з днів квітня 2022 року він з [PERSON] вийшли до кафе, розташованого в парку по [ADDRESS] . [PERSON] представив свідкові [PERSON] як свою жінку. Крім того, свідок відвідував [PERSON] із [PERSON] у них вдома (кінцева зупинка Шевченківського району м.Запоріжжя, точної адреси він не пам?ятає). [PERSON] відомо, що офіційно вони не перебували у шлюбі, проте [PERSON] повідомляв йому про свій намір офіційно створити сім?ю із [PERSON] , а саме зареєструвати шлюб. Свідок вважає, що відносини [PERSON] та [PERSON] мали характер сімейних, хоча спільних дітей вказані особи не мали. Також свідку [PERSON] повідомляв про свій намір придбати автомобіль «Пежо» [PERSON], що було здійснено, наскільки відомо свідку. З батьком [PERSON] свідок познайомився вже після загибелі друга. Оскільки на момент загибелі [PERSON] був військовослужбовцем іншої військової частини, про даний факт йому повідомила саме [PERSON] . Свідок [PERSON] , допитана судом, повідомила, що знайома із заявницею та [PERSON] з 2012 року. [PERSON] став хрещеним батьком її старшого сина у 2014 році. Після розірвання шлюбу, з липня 2020 року [PERSON] та [PERSON] продовжили проживати однією сім?єю, мешкали разом до загибелі [PERSON] . Востаннє свідок бачила як пару [PERSON] та [PERSON] у липні 2023 року, оскільки [PERSON] був військовослужбовцем, тобто, не завжди був в місті. Вони перебували із [PERSON] в стосунках як сім?я та не приховували цього, спілкувались, проживали разом, мали спільний побут. З 2023 року [PERSON] та [PERSON] почали жити окремо від батьків, а спершу, розлучившись у 2020 році, повернулись до батьків [PERSON] . Наскільки свідкові відомо, після розлучення [PERSON] жалкував з приводу цього, хотів виправити. Судо окремо досліджено докази, долучені на флеш-носії, зокрема, низку банківських документів (скрін-шотів), фото- , відеодоказів, що засвідчені електронним цифровим підписом представниці заявника, тобто, відповідають вимогам для електронних доказів, визначеним цивільним процесуальним законодавством, а також є належними та допустимими. Суд також зауважує, що докази, подані представницею заявниці адвокатом Семенчук Ю.М. 20.10.2025, щодо надання правової допомоги [PERSON] , навпаки, - не відповідають вимогам належності та не приймаються судом. Задовольняючи заяву, суд виходить з таких норм чинного цивільного та сімейного законодавства. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Ч.9,10 ст.7 СК України встановлено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За приписами ч.1,2 ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення. Відповідно до ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. До особистих немайнових прав відноситься, зокрема, право на вільний вибір місця проживання (ст.270 ЦК України). За змістом ч.2 ст.310 ЦК України фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до 1,6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Крім того, згідно з ч.2 ст.21 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Ч.5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Ч.1 ст.46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Суд наголошує, що відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, враховуючи доводи сторони заявника, висловлені власне у заяві, під час допиту заявниці як свідка, з приводу того, що факт спільного проживання заявниці із [PERSON] мав місце в період з 21.07.2020 по 18.03.2025 (по час настання загибелі військовослужбовця [PERSON] ), вважає їх обґрунтованими та в достатньому обсязі доведеними за результатами розгляду справи, такими, що відповідають дійсності та за відсутності спору про право у даній справі, про наявність якого ані батько [PERSON] - [PERSON] , ані мати [PERSON] - [PERSON] , не заявили. Відповідну заяву [INFO] про залишення заяви без розгляду судом залишено без задоволення, як про це зазначено вище по тексту рішення. Суд окремо наголошує, що покази свідків, допитаних під час розгляду справи, є логічними, взаємовідповідними, переконливими й послідовними, а також бере до уваги факт перебування заявниці із [PERSON] в шлюбі, як це підтверджено під час розгляду справи. При цьому, як встановлено під час розгляду справи, у іншому шлюбі ані [PERSON] , ані [PERSON] не перебували. Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова Верховного Суду №490/4949/17 від 12.12.2019 року). Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 466/3769/16 показання свідків та спільні фотографії, не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Верховний Суд також вказав, що факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем протягом 2012 - 2014 років коштів на рахунок позивача, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15). Разом з цим, суд наголошує, що факт перебування [PERSON] з квітня 2022 року на військовій службі, під час воєнного стану, який не потребує додаткового встановлення судом, позаяк не є предметом розгляду, належним чином підтверджений, вочевидь мав свій безпосередній вплив на характер відносин вказаних осіб, адже особливості виконання військових обов?язків та перебування під час їх виконання [PERSON] на території інших областей України не дозволяє заявниці надати інші докази щоденного проживання та спільного побуту. Разом з цим, як наявність спільного бюджету, так і інших рис, притаманних подружжю, теплих стосунків, що мали характер родинних, не викликають у суду розумних сумнівів із врахуванням показів як заявниці, так і свідків, наявних довіреностей на управління рахунками один-одного у банківській установі, фото- та відео-доказів. Свідки підтвердили жаль [PERSON] з приводу раптового розірвання шлюбу через сварку, а також намір вказаних осіб повторно офіційно зареєструвати шлюб. Суд не вбачає підстав для додаткового витребування доказів у даній справі, враховуючи досліджені докази. За нормою ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved