Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 09.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1153-4390. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А7500 для підписання кредитного договору №1153-4390 від 09.02.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 5000,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 15 днів, знижена % ставка 2,50% в день, стандартна % ставка 3,00% в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач в загальній кількості 2 рази оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Відповідач всупереч умовам кредитного договору, порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 10.09.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 49625,00 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 5000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 44625,00 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр Кредит Фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 24625,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 25000,00 грн. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 5000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 20000,00 гривень; що разом становить 25000,00 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 25000,00 грн., та судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що подав клопотання. Відповідач належним чином повідомлена про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 20.12.2025 року), відзив на позов та інших заяв, заперечень, клопотань не подала. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 09.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1153-4390, відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 5000,00 грн., строк кредитування 300 календарних днів, стандартна процентна ставка становить 3,00%, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Згідно довідки про перерахування суми кредиту №1153-4390 від 09.02.2023 року, [PERSON] 09.02.2023 року виданий кредит через платіжну систему LiqPay, платіж №2214796234 на card mask [NUMBER] , сума платежу 5000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором №1153-4390 від 09.02.2023 року, станом на 10.09.2025 загальна заборгованість [PERSON] становить 49625,00 грн., з яких 5000,00 грн. - основний борг, 44625,00 грн. - залишок відсотків. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. Позивач просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 5000,00 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 20000,00 грн., що разом становить 25000,00 грн. За нормою ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Верховний Суд у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення договору з відповідачем в електронному вигляді шляхом його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ "Укр Кредит Фінанс" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит на суму 5000,00 грн., які перераховані на картковий рахунок відповідача. У той же час, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості заходів не вживав, що відповідно до ст.611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом. З ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України слідує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 Цивільного кодексу України). Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначено моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не передбачено договором. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Приписами ст.ст.525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За правилами ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості частково вживала заходи, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved