Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідачки [PERSON] , у якій просив стягнути з останньої на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 190007-КС-002 про надання кредиту від 30 травня 2024 року в розмірі 46 251 грн 50 коп., а також судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. за сплачений судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 травня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» укладено договір № 190007-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 17000 грн строком на 24 тижні, на умовах сплати процентів за користування кредитом за кожен день користування кредитом, а позичальник в свою чергу зобов`язалася повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а саме не здійснила погашення заборгованості (за виключенням здійснення часткової оплати на суму 15 079 грн) за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим станом на 9 жовтня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 46 251 грн 50 коп., яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 4 421 грн, суми прострочених платежів по процентах 39 280 грн 50 коп., суми заборгованості по штрафам 0 грн, суми прострочених платежів за комісією 2 550 грн. Просить стягнути з відповідачки вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не прибув, одночасно у позові просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка у судове засідання не прибула, однак спрямувала до суду заяву, у якій позовні вимоги визнала частково в частині залишку по тілу кредиту та процентів нарахованих на тіло кредиту в межах дії договору кредиту. Розгляд справи просила здійснювати без її участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що буде відповідати приписам частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. 20 жовтня 2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалами суду від 20 листопада 2025 року та від 15 січня 2026 року витребувано докази. Станом на 16 грудня 2025 року та 23 лютого 2026 року до суду надійшла витребувана інформація. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Суд установив, що 30 травня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» було укладено договір про надання кредиту № 190007-КС-002 в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» - електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9589. Відповідно до пункту 2.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 17 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Сторонами погоджено графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. До вказаного договору додані пропозиція (оферта) щодо укладання договору, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). При цьому, приймаючи умови договору, [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з договором та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно їх дотримуватися. Згідно анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) сума бажаного кредиту зазначена [PERSON] у розмірі 17 000 грн, а також позичальником відображено номер банківського рахунку для перерахунку коштів: [NUMBER] . Відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором №190007-КС-002 на загальну суму 15 079 грн. Із розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що заборгованість відповідачки перед позивачем становить 46 251 грн 50 коп., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту становить 4 421 грн, сума прострочених платежів по процентах становить 39 280 грн 50 коп., сума прострочених платежів на комісією становить 2 550 грн. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в частині першій статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Як регламентовано частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Дослідив та оцінив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню. Відповідачка свого розрахунку заборгованості суду не надала. Питання судових витрат суд вирішує за правилами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить сплату судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved