Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 19 серпня 2025 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося, оскільки між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, стосунки зіпсувались. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили. Вважає, що збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи /вх.№ЕП- 888/26 вх.від 19.03.2026 р./. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений шляхом вручення судової повістки поштою, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважав за можливе здійснити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 19 серпня 2025 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №238); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 19 серпня 2025 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " /а.с.4/. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечення не надав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси позивача, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України позивачка має право відновити своє дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви.

Outcome: approved