Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що позивач відкрито проживає в будинку за адресою [ADDRESS] , сплачує комунальні послуги та доглядає за будинком на правах власника. Вказаним домоволодінням відповідач заволодів добросовісно, володіє відкрито та безперервно вже більше 10 років, так як постійно за зазначеною адресою проживає та зареєстрований. На судове засідання позивач та його представник, не з`явилися представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги позову просили задовольнити. На судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутністю. Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Позивач, з 2015 року, разом з неповнолітнім сином, проживає у будинку за адресою [ADDRESS] . Позивач проживає відкрито, з відома сільської ради та односельців, веде господарство. Вказані відомості підтверджується відповідною довідкою Виконавчого комітету Борозенської сільської ради, від 25.02.2026 року. Згідно відомостей КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» інвентарна справа по вище вказаному житловому будинку відсутня. Також, факт відкритого користування Позивачем вище вказаного житлового будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок садибного типу за адресою [ADDRESS] , виготовленим на ім`я Позивача. Жодна особа фактичне право власності Позивача не заперечує. Однак, визнання права власності в порядку набувальної давності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою [ADDRESS] у встановленому законом порядку необхідне Позивачу для оформлення правоустановчих документів, визначених чинним законодавством України. З моменту вселення Позивача в будинок пройшло понад 10 років. Вище наведені факти підтверджують, що домоволодіння не є спірним, факт добросовісного проживання Позивача в даному домоволодінні підтверджується відповідними документами. Тобто позивач безтитульно володіє спірним домоволодінням більше десяти років, при цьому набувши таке право добросовісно. Інших осіб, які претендують на це майно під час судового розгляду не встановлено. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача засновані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов`язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач відкрито на протязі більше 10 років володіє і користується спірним житловим будинком, при тому, що відсутні інші особи, які можуть заявити про своє право на нього, позивач набув права на будинок за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.

Outcome: approved