Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.02.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №101937747, згідно з умовами якого відповідач отримав кошти в розмірі 7000,00 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти відповідно до умов договору. Вказує, що 27.07.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №101-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 101937747 від 24.02.2023 року. Зазначає, що відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на дату звернення до суду становить 24826,90 грн., з яких: 5810,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 18316,90 грн. за відсотками, 700,00 грн. за комісією. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на користь товариства вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 січня 2026 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 22.01.2025 року, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення. При цьому, відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.02.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №101937747, згідно з умовами якого відповідач отримав кошти в розмірі 7000,00 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти відповідно до умов договору (а.с. ). При цьому, кошти були перераховані відповідачу 24.02.2023 року, що підтверджується платіжним дорученням 59956741 та інформацією з АТ КБ «Приватбанк» (а.с. ). З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов договору відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що борг [PERSON] за кредитним договором становить 24826,90 грн., з яких: 5810,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 18316,90 грн. за відсотками, 700,00 грн. за комісією (а.с. ). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. 27.07.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №101-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 101937747 від 24.02.2023 року (а.с. ). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед кредитором за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 24826,90 грн. заборгованості за кредитом. При цьому, до часткового задоволення підлягають вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 133 ч. 1, 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2024 року, акт наданих послуг №Д/10584 від 11.12.2025 року до договору про надання правової допомоги, укладені з адвокатським об`єднанням «Апологет»; згідно яких адвокатське об`єднання надало ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» правову допомогу, вартість якої визначена в розмірі 8000,00 грн. Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial