Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту № 5005250 від 30.09.2024, укладеним в електронній формі між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти. Позивач зазначає, що договір було укладено шляхом приєднання відповідача до його умов в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора. На виконання умов договору відповідачу було надано кредитні кошти у загальному розмірі 4500,00 грн, які перераховано на платіжну картку відповідача, зокрема 3000,00 грн у день укладення договору та 1500,00 грн додатково в межах кредитного ліміту. Згідно з умовами договору, кредит надавався строком на 360 днів із нарахуванням процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному договором, зокрема за пільговою та стандартною ставками. Позивач вказує, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Станом на день звернення до суду, за розрахунком позивача, загальна сума заборгованості відповідача становить 20670,00 грн, з яких: 4500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 16 170,00 грн заборгованість за процентами за користування кредитом (у тому числі нарахованими первісним кредитором та позивачем). Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 26 лютого 2026 року продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві висловлено прохання розгляду справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за відомою суду адресою проживання та розміщенням виклику в судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відомостей про поважні причини неявки відповідача до суду матеріали справи не містять. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду та повторно не з`явився до суду, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що 30.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 5005250 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 35-65). Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з пунктом 1.2 договору тип кредиту споживчий кредит, сума кредиту становить 3000 грн. Відповідно до пункту 1.3 договору строк кредитування встановлено 360 днів з 30.09.2024 року по 25.09.2025 року, із періодичністю сплати процентів кожні 30 днів. Умовами договору передбачено пільговий період тривалістю 30 днів, протягом якого застосовується понижена процентна ставка у розмірі 1 % на день. Разом із тим у разі невиконання позичальником умов пільгового кредитування до нього застосовується стандартна процентна ставка у розмірі 1 % на день. Згідно з пунктом 2.1 договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки), зазначеними ним під час укладення договору. На виконання умов договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кредитні кошти у сумі 3000 грн шляхом їх зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «ПУМБ». Крім того, 04.10.2024 року між сторонами укладено додатковий договір, відповідно до якого відповідачу додатково надано кредитні кошти у сумі 1500 грн, які також були перераховані на зазначену платіжну картку через платіжну систему ТОВ «ПЕЙТЕК» (а.с. 66-70). 02.06.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено Договір факторингу № 02-1/06/2025, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5005250 від 30.09.2024 року (а.с. 154-173). Наданий договір факторингу відповідає вимогам статей 512-514 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), у зв`язку з чим право вимоги перейшло до позивача в установленому законом порядку. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5005250 від 30.09.2024 року заборгованість [PERSON] , що утворилася у зв`язку з неналежним виконанням ним договірних зобов`язань, становить 20 670,00 грн, з яких 4 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 10 995,00 грн нараховані відсотки; 5 175,00 грн заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (а.с. 71-79, 106-108). Поданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору, є внутрішньо узгодженим та підтверджується матеріалами справи. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Належних та допустимих доказів сплати заборгованості або заперечень щодо її розміру відповідачем суду не подано. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» суми заборгованості за кредитним договором № 5005250 від 30.09.2024 року в розмірі 20 670,00 грн. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. На підтвердження понесених витрат позивачем подано договір про надання правничої допомоги, ордер адвоката та акт приймання-передачі виконаних робіт, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн. Відповідно до статей 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат та підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Оцінюючи подані докази відповідно до вимог статей 76-81, 89 ЦПК України, суд виходить із того, що відшкодуванню підлягають лише ті витрати на правничу допомогу, які є реальними, документально підтвердженими, необхідними та безпосередньо пов`язаними з розглядом конкретної справи. Судом установлено, що справа розглянута у порядку заочного провадження, відповідач відзиву на позов не подав, у судове засідання не з`явився, а представник позивача участі у судових засіданнях не брав. Інших процесуальних документів по суті спору, окрім позовної заяви, представником позивача не подавалося. Разом із тим із змісту акта приймання-передачі виконаних робіт убачається, що до складу заявлених витрат включено, зокрема, надання усних та письмових консультацій, аналіз законодавства та судової практики, формування правових позицій, підготовку процесуальних документів, які фактично у цій справі не подавалися, а також участь у судових засіданнях. За таких обставин зазначені види послуг не можуть вважатися пов`язаними з розглядом цієї справи або підтвердженими належними доказами їх фактичного надання в заявленому обсязі. Водночас складання позовної заяви та підготовка доданих до неї документів є необхідними діями для звернення до суду та безпосередньо пов`язані з розглядом справи. Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України зменшення розміру витрат на правничу допомогу з підстав їх неспівмірності можливе лише за клопотанням іншої сторони. Оскільки відповідач такого клопотання не заявляв, суд не застосовує зменшення витрат із зазначених підстав, однак перевіряє їх реальність, обґрунтованість та зв`язок із розглядом справи. З урахуванням наведеного, характеру та складності справи, фактичного обсягу наданих послуг, а також того, що представник позивача участі у судових засіданнях не брав і інших процесуальних документів не готував, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 662,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved