Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

09 вересня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ОСББ «Корольова 44А» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява подана представником позивача адвокатом Вернидубом Д. В. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що співвласниками будинку по [ADDRESS] створене об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Корольова 44А», яке виконує функції балансоутримувача та управителя багатоквартирного будинку. Відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Площа квартири відповідача становить 44,50 кв/м. Рішенням загальних зборів ОСББ «Корольова 44А» № 1 від 17 травня 2021 року затверджено кошторис «Корольова 44А» та суму членських внесків на 2021-2022 роки у розмірі 6,50 за 1 м/кв з 01 червня 2021 року. Представник позивача вказує, що особа, яка є власником квартири у багатоквартирному будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання, ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні. Згідно з Актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01 липня 2022 року по 18 липня 2025 року загальна сума заборгованості [PERSON] по сплаті внесків та платежів по квартирі кв. [ADDRESS] становить 15 033,69 гривень. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Корольова 44а» заборгованість зі сплати внесків співвласника багатоквартирного будинку за період з 01 липня 2022 року по 18 липня 2025 року в розмірі 15 033,69 гривень, а також понесені судові витрати у розмірі 5 118,00 гривень. Ухвалою судді від 02 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, заявою від 16 березня 2026 року просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. У вказаній заяві представник позивача також надає згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, позовна заява з додатками, а також судові повістки надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання. Однак, відповідні поштові відправлення повернуті на адресу суду неврученим адресату, причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. За наявності всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Суд установив, що співвласниками будинку [ADDRESS] 1 березня 2016 року створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Корольова 44А», яке виконує функції балансоутримувача та управителя багатоквартирного будинку. Відповідно до п.1 розділу 1 статуту ОСББ «Корольова 44А» створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (багатоквартирних будинків) [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків щодо належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (п.1 розділу 2 Статуту). Пунктами 1 та 3 розділу 3 Статуту передбачено, що органами управління Об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) Об`єднання. До виключної компетенції загальних зборів належить, в тому числі: затвердження кошторису; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до п.2 розділу 5 Статуту співвласник зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17 червня 2025 року підтверджується, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] 1/5 частки, [PERSON] 2/5 частки, [PERSON] 1/5 частки, [PERSON] 1/5 частки. Вказаною інформаційною довідкою також підтверджено, що загальна площа квартири [ADDRESS] становить 61,82 метрів квадратних. Суд установив, що протоколом № 1 від 17 травня 2021 року установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , проведених 17 травня 2021 року, визначено розмір членських внесків на 2021-2022 роки в розмірі 6,50 гривень за квадратний метр з 01 червня 2021 року. На підтвердження позовних вимог позивачем надано акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01 липня 2022 року по 18 липня 2025 року, відповідно до якого заборгованість [PERSON] станом на 18 липня 2025 року зі сплати внесків співвласника багатоквартирного будинку щодо квартири [ADDRESS] становить 15 033,69 гривень. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує таке. Відповідно до ст. 359 Цивільного кодексу України (далі по тексту рішення ЦК України) співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частинами 1, 4 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України «Тягар утримання майна» встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» одним із обов`язків співвласника є своєчасна і в повному обсязі сплата належних внесків і платежів. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч.1 ст. 20 статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості, яка виникла через невиконання відповідачем обов`язку по сплаті внесків, розмір та порядок сплати яких затверджено рішенням загальних зборів ОСББ, що є обов`язковим до виконання. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц). Досліджені судом матеріали справи дають підстави для висновку, що [PERSON] належним чином не виконує обов`язку щодо утримання майна, не сплачує обов`язкові внески до ОСББ, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідно до представленого позивачем розрахунку розмір заборгованості за період з 01 липня 2022 року по 18 липня 2025 року (виходячи із загальної площі квартири) становить 15 033,69 гривень. Разом з тим, суд ураховує, що відповідачу [PERSON] належить на праві власності 2/5 частини квартири, а тому відповідач зобов`язана сплатити наявну заборгованість пропорційно до площі квартири, що перебуває у її власності, тобто 2/5 частину. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 6 013,47 гривень. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). У зв`язку з висновком суду про часткове задоволення позову на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 1 211,20 гривень судового збору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Звертаючись до суду із цим позовом, ОСББ «Корольова 44А» просить здійснити розподіл судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, розмір якої становить 2 000 гривень. На підтвердження понесених витрат позивач надав копію договору про надання правової допомоги від 01 серпня 2025 року; додаткову угоду №1 до договору про надання адвокатських послуг від 29 серпня 2025 року; платіжну інструкцію № 537 від 29 серпня 2025 року. А тому, суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу ОСББ «Корольова 44А» є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Ураховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути 800 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, позивачем документально підтверджено витрати за отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вартість якої становить 90 гривень. Наведене підтверджено копією платіжної інструкції №20256-1053088-51815 від 17 червня 2025 року. А тому, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача 36 гривень витрат, пов`язаних з отриманням доказів.

Outcome: partial