Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі від заробітку (доходу) щомісяця з моменту подання позову до закінчення ним навчання, однак не довше як до досягнення ним двадцяти трьох років, посилаючись на те, що відповідач є його батьком і у зв`язку у із досягненням повноліття позивачем, відповідач припинив сплачувати аліменти на його утримання. На даний час позивач продовжує навчання, потребує коштів, яких батько не надає. В судове засідання позивач не з`явився, проте його представник подав заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримав повністю і просить їх задовольнити, стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі частини з усіх видів доходів відповідача на його утримання, у зв`язку із його навчанням у відокремленому структурному підрозділі «Гусятинський фаховий коледж Тернопільського національного університету ім. Івана Пулюя», на період його навчання, починаючи з 28.12.2025 р. і до завершення навчання, однак не довше, як до досягнення ним двадцяти трьох років. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від останньої надійшла заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак до суду надійшли відомості про те, що остання померла [INFO] . Враховуючи приписи ч.4 ст.223 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивачки на розгляд справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, оголосивши заяву представника позивача, третьої особи [PERSON] , вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження позивача, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 19.03.2025 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів, задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 19.09.2024 та до досягнення сином [PERSON] , [INFO] повноліття. В іншій частині позову відмовлено (а.с.9-13). Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10.07.2025 р., апеляційні скарги [PERSON] , [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 19 березня 2025 року залишено без змін (а.с.15-20). 26.07.2025 р. позивачу виповнилося 18 років. У зв`язку із цим стягнення аліментів на підставі вищевказаного рішення суду від 19.03.2025 р. було припинено. На даний час, [PERSON] навчається у відокремленому структурному підрозділі «Гусятинський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» на денній формі навчання, що підтверджується відповідною довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти. (а.с.8). Позивач вказує, що у нього та його матері доходів недостатньо для забезпечення належних умов навчання та проживання. При цьому він навчається у іншому населеному пункті, не має змоги працевлаштуватися на роботу, щоб самостійно себе забезпечувати і оплачувати витрати на харчування, проїзд тощо. Отже, дані обставини свідчать про те, що позивач не має можливості самостійно забезпечувати себе у зв`язку із продовженням навчання, потребує додаткових витрат у зв`язку із таким навчанням. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України визначено, що: Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 СК України: Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Позивач посилається, як на підставу задоволення позову, на ті обставини, що він та його матір несуть значні витрати пов`язані із його навчанням. Суд бере до уваги те, що відповідач [PERSON] набув статус особи, яка безвісти зникла за особливих обставин, однак, такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема, не позбавляє його обов`язку, передбаченого ст.180 СК України, утримувати неповнолітніх дітей . Ч. 4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» встановлено, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. В даному випадку, виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. N 884 (Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 103 від 30.01.2024). Згідно п. 2 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. П.3 Порядку встановлено, що Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Згідно п.5 Порядку, виплата визначеним особам грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) щодо військовослужбовців, зниклих безвісти, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або дати складення актового запису про смерть включно. Як вбачається з пункту 6 Порядку, Виплата грошового забезпечення здійснюється: -особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями; -у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені); -у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці. Отже, за відповідачем [PERSON] за місцем його військової служби зберігаються основні та додаткові виплати видів грошового забезпечення, які є доходом відповідача, та з яких можуть відраховуватись аліменти. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, суд враховує, що на утриманні у відповідача перебуває ще двоє дітей. Так, зокрема, рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 13.03.2026 р. ухвалено стягувати з відповідача щомісяця аліменти в розмірі 1/3 частини з всіх видів доходу, однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] , на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 12.10.2025 року і до повноліття дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову та необхідність його задоволення, а розмір аліментів, що підлягають до сплати вважає за необхідне визначити в межах 1/6 частки від щомісячного доходу відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. З врахуванням того, що позов задовольняється частково, то розподіл судових витрат має бути розподілено пропорційно до розміру задоволених вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). З врахуванням того, що позов було задоволено у процентному відношенні на 66.6 %, а згідно ч.6 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави в разі повного задоволення позову підлягав би судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., то відповідно і сума стягнення судового збору має бути зменшена на цю різницю, що становить: 806 грн. 65 коп.

Outcome: partial