Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

02 лютого 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В, головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бессараб Б.О., про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 05 травня 2021 року за № 674, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості у розмірі 42600 грн таким, що не підлягає виконанню. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що у січня 2024 року вона дізналась про те, що на її банківські рахунки накладено арешт за постановою Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04 січня 2024 року. Звернувшись до відділу ДВС, вона отримала копію виконавчого напису від 05 травня 2021 року та копію договору від 20 січня 2021 року, укладеного між нею та ТОВ «Веллфін» про надання коштів у позику у розмірі 2500 грн. Постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бессараба Б.О. від 21 травня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 65507221 про стягнення з неї за договором № 1138568 від 20 січня 2020 року, укладеним між нею та ТОВ «Веллфін» заборгованості у сумі 42600 грн, яка винесена на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 674 від 05 травня 2021 року. З виконавчим написом не згодна, оскільки нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 лютого 2024 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №65507221, яке проводиться на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., зареєстрованого в реєстрі №674 від 05 травня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості у розмірі 42600 грн, до набрання законної сили судовим рішенням у справі. Ухвалою суду від 13 лютого 2026 року залучено до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та [PERSON] 20 січня 2020 року був укладений договір позики № 1138568. Згідно умов договору [PERSON] отримала грошові кошти у позику у розмірі 2500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, зі сплатою процентів за користування позикою, зазначених у п.1.5.1. /а.с. 7-11/. Договір нотаріально не посвідчений. 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис та зареєстрований у реєстрі за № 674 /а.с. 6/. Із оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 1138568 від 20 січня 2020 року, укладеним з ТОВ «Веллфін». Строк платежу за кредитним договором № 1138568 від 20 січня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20 січня 2020 року по 21 березня 2020 року. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача, становить 42600 грн (2500 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 39300 грн простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам та плати за вчинення виконавчого напису). 21 травня 2021 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бессараба Б.О. відкрито виконавче провадження № 65507221 з виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрованого у реєстрі за № 674 /а.с. 12/. 24 травня 2021 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бессарабом Б.О. була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника /а.с. 13/. 04 січня 2024 року заступником начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павловою Н.С. була винесена постанова про арешт коштів боржника [PERSON] /а.с. 18/. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 серпня 2022 року у Южноукраїнському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 247. Після державної реєстрації шлюбу прізвища дружини « [PERSON] » /а.с. 5/. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Оскаржений [PERSON] виконавчий напис вчинений нотаріусом 05 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а укладений між відповідачем та позивачем кредитний договір (договір позики), який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначений висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, який відповідно до положень ч. 4 ст.263ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису, що оспорюється, також не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Із наданих суду документів також неможливо встановити чи направлено відповідачем та отримано позивачем, вимогу відповідача про сплату заборгованості за кредитним договором. Окрім того, відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не надав суду докази на спростування вимог позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено порушення нотаріусом порядку і строків вчинення виконавчого напису, а тому позов підлягає задоволенню, а заходи забезпечення позову скасуванню. Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір /а.с. 14, 21/ в розмірі 1816,80 грн (1211,20 + 605,60). На підставі викладеного,

Outcome: approved