Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 29.04.2011 року. Відповідачу було видано кредитну карту, на умовах визначених в заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої, станом на 22.06.2025 року складає 91 980, 31 грн. з яких: 82 802, 14 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9 178, 17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник відповідача Васильченко Г.І. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти позовних вимог, вказувала, що кредитний договір б/н від 29.04.2011 неукладений, оскільки між Позивачем та Відповідачкою в 2011 році не досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору. Долучена копія «Анкета-заява» до позову складена іноземною мовою (російською), без додавання завіреної копії документа з перекладом на державну мову. Зазначала, що [PERSON] підписано лише «Анкета-заява» б/н від 29.04.2011, всі інші надані докази її підпису не містять. Просила у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, вказував, що сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору, зазначив, що надавали до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку. Викладення Умов та правил надання банківських послуг на російській мові не суперечить нормам чинного законодавства. Представник відповідача - Васильченко Г.І. подала до суду заперечення, в яких заперечувала проти викладених у відповіді на відзив обґрунтувань, вказувала, що кредитний договір б/н від 29.04.2011 неукладений. Долучена копія «Анкета-заява» до позову складена іноземною мовою (російською), без додавання завіреної копії документа з перекладом на державну мову. Зазначала, що [PERSON] підписано лише «Анкета-заява» б/н від 29.04.2011, всі інші надані докази її підпису не містять. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, заперечувала проти позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Матеріалами справи встановлено, що 29.04.2011 року [PERSON] у формулярі Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг, заповнила інформацію про персональні та контактні дані, а також поставила власний підпис. До матеріалів справи також додані заяви на приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 31.08.2022 року, від 17.07.2024 року, що містять погодження з [PERSON] різних умов договору залежно від виду кредитної карти. 17.07.2024 року відповідач підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову № SAMDN52000119934050_01 до Кредитного договору від 17.07.2024. Відповідно до п. 1. Додаткової угоди сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін: 1. Тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; 2. Строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди (п.п. 1.1., 1.2.) 3. Процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п.п. 1.2., 1.3. Договору). Згідно із наданим банком розрахунку розмір заборгованості [PERSON] станом на 22.06.2025 року складає 91 980, 31 грн. з яких: 82 802, 14 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9 178, 17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З виписки АТ КБ «ПриватБанк» за вищевказаним договором за період з 15.11.2013 року по 24.06.2025 року вбачається рух коштів по рахунку відповідача та використання відповідачем кредитних коштів шляхом використання наданих кредитних карткок протягом вказаного періоду. З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні у справі докази в своїй сукупності підтверджують факт надання позивачем відповідачці [PERSON] кредитних коштів, користування ними та не повернення відповідачкою наданих позивачем коштів. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з наступних міркувань. Так, частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, вона вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Позивач надає виписку по рахунку яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 р. №578/5. Формування меморіальних ордерів за даним продуктом не передбачено, оскільки кредитні кошти надаються шляхом встановлення кредитного ліміту, оскільки з виписки по рахунку вбачається, що відповідач все ж таки до певного часу користувалась кредитними коштами та належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та свої зобов`язання за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками суд зазначає наступне. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за нарахованими та простроченими відсотками за кредитним договором №б/н від 29.04.2011 року. На підтвердження позовних вимог в цій частині до позовної заяви було надано копію анкети- заяви від 29.04.2011 року, проте надана заява не містить умов щодо погодженої сторонами ставки за процентами за користування кредитними коштами. З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто, кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Такі висновки відповідають правовій позиції, зазначеній у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 342/180/17 від 3 липня 2019 року. За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони погодили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за нарахованими та простроченими процентами за кредитним договором №б/н від 29.04.2011 року за користування кредитом у сумі 9 178, 17 грн. Суд звертає увагу, що позивачем дійсно подані деякі докази, зокрема, анкета-заява від 29.04.2011 року, в підтвердження укладання договору та його умов, що викладена іноземною мовою, що позбавляє суд належним чином дослідити їх та надати таким доказам оцінку. При цьому суд не наділений повноваженнями щодо перекладу на державну мову - мову якою здійснюється судочинство, документів, що складені іноземною мовою та подані до суду учасниками справи. До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Така правова позиція неодноразово викладена у постановах Верховного Суду, в тому числі і вищевикладених. Однак незважаючи на викладене, даючи оцінку встановленим обставинам, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд дійшов висновку про доведеність вимог позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо належних доказів існування між сторонами кредитних правовідносин та наявності у відповідача заборгованості по тілу кредиту у вказаному позивачем розмірі. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» викладена українською мовою, тобто, відповідає вимогам ЦПК України та Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року. При цьому, суд звертає увагу на те, що на момент підписання анкети-заяви (29.04.2011 року) позивач АТ КБ «ПриватБанк» не відносився до державних органів та не мав заборони на укладення договору російською мовою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у сумі 82 802, 14 грн. та про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом у сумі 9 178, 17 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 180, 68 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial