Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та надати дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання останніх разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без письмової згоди батька [PERSON] .. В обґрунтування позову зазначила, що позивач з відповідачем з 25.03.2023 року по 26.09.2024 року перебували у шлюбі. [INFO] у сторін народились спільні діти [PERSON] та [PERSON] .. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.07.2022 року [PERSON] набула право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , де і зареєстрована зі своїми дітьми від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також з дітьми від шлюбу з відповідачем - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а фактично останні проживають в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Позивач вирішила продати свою частку у квартирі [ADDRESS] , на продаж своєї частки вказаної квартири згоду надала і інший співвласник [PERSON] , про що останні уклали договір про намір укласти договір купівлі-продажу від 16.09.2025 року з [PERSON] . Позивач же разом з дітьми вирішила переїхати проживати до будинку свого батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який належить останньому на праві приватної власності. [PERSON] батько [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надав свою згоду на зняття з реєстрації місця проживання та подальшу реєстрацію місця проживання своїх дітей разом з позивачем. Відповідач же, [PERSON] , згоди на зняття з реєстрації місця проживання та подальшу реєстрацію місця проживання своїх малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] не надав. Позивач звернулась до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації ХМР з приводу зняття із задекларованого місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] , однак 18.09.2025 року їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька дітей. Позивач зазначила, що відповідач не приймає участі у житті спільних дітей, матеріальної допомоги не надає, під час шлюбу останній притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП щодо позивача та дітей тощо. Вказала, що відмова відповідача у наданні згоди на зняття з реєстрації місця проживання та подальшу реєстрацію місця проживання спільних дітей порушує права дітей позивача, оскільки без згоди на зняття з реєстрації не можливо укласти договір купівлі-продажу квартири та покращити свої житлові умови. Провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Представник третьої особи до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно заяви просила позовні вимоги задовольнити та здійснювати розгляд справи у її відсутність. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.09.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.03.2023 року Основ`янсько-Слобідським ВДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьки [PERSON] , [PERSON] , актовий запис 547. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьки [PERSON] , [PERSON] , актовий запис 548. Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 05.01.2026 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Суду також надано копії заяв до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації ХМР про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) [PERSON] та [PERSON] від 18.09.2025 року. Згідно копії роз`яснень підстав відмови у знятті із задекларованого /зареєстрованого місця проживання (перебування) [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] від 18.09.2025 року, позивачу відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання дитини, у зв`язку з відсутністю згоди іншого з батьків на зняття з реєстрації місця проживання дитини віком до 14 років, що суперечить ч.6 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Золочівським ВРАЦС Харківської області 19.08.1992 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьки [PERSON] , [PERSON] , актовий запис 99. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого ВДРАЦС по м. Харкову РСХМУЮ 21.07.2012 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.07.2012 року. Згідно копії заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Богодухівського РНО Харківської області, р.№1529, останній дає згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у житловому будинку з надвірними будівлями, який належить йому на праві приватної власності, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, матеріали справи містять копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським ВДРАЦС РС ХМУЮ 13.05.2015 року; копію свідоцтва про народження [PERSON] , виданого Комінтернівським ВДРАЦС РС ХМУЮ 01.02.2013 року; копію свідоцтва про народження [PERSON] виданого повторно ВДРАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 26.11.2020 року; копію заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Дзюбенко А.П. 06.09.2025 року, р.№554; копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Дзюбенко А.П. , р.№146, на 2/3 частки у праві власності на квартину [ADDRESS] ; копію інформаційного листа ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області на [PERSON] від 15.09.2025 року; копію довідки з КНП ХОР «Обласний психоневрологічний диспансер №3» та копію довідки з КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» від 15.09.2025 року на ім`я [PERSON] ; копію витягу з ДРРП від 22.07.2022 року щодо об`єкта нерухомого майна квартири [ADDRESS] , власник [PERSON] , форма власності приватна спільна часткова 2/3 частки; копію технічного паспорту на вказану квартиру; копію договору купівлі-продажу від 26.12.1990 року, посвідченого Золочівською ДНК, р.№2931, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбав жилий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] ; копію технічного паспорту на вказаний будинок; копію договору про намір укласти договір купівлі-продажу від 16.09.2025 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) уклали договір про намір укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ; розрахунок заборгованості [PERSON] по аліментам від 12.12.2025 року тощо. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР про доцільність зняття з реєстрації місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та здійснення реєстрації місця проживання дітей без згоди батька від 08.10.2025 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне зняття з реєстрації місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та здійснення реєстрації місця проживання дітей за адресою: [ADDRESS] без згоди батька. Звертаючись з вказаним позовом позивач посилається на те, що без зняття малолітніх дітей з реєстрації за адресою: [ADDRESS] не можливо укласти договір купівлі-продажу вказаної квартири. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Статтею 176 СК України передбачено, що батьки зобов`язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006 року, заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до чч.2,3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Відповідно до ч.3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або інші законні представники не мають права без дозволу органу опіки та піклування, наданого відповідно до закону, вчиняти від імені малолітньої дитини правочини, визначені частиною другою статті 177 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 177 СК України батьки (усиновлювачі) або опікун малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування, зокрема, вчиняти правочини щодо об`єкта житлової нерухомості та/або земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, власником або користувачем яких є малолітня дитина. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. Органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що: 1) мати та/або батько дитини, які (яка, який) звернулися за дозволом, позбавлені судом батьківських прав відповідно до статті 164 цього Кодексу; 2) судом, органом опіки та піклування або прокурором постановлено (прийнято) рішення про відібрання дитини від батьків (або того з них, який звернувся за дозволом) без позбавлення їх батьківських прав відповідно до статті 170 цього Кодексу; 3) до суду подано позов про позбавлення батьків дитини (або того з них, який звернувся за дозволом) батьківських прав особами, зазначеними у статті 165 цього Кодексу; 4) особа, яка звернулася за дозволом, повідомила про себе неправдиві відомості, що мають суттєве значення для вирішення питання про надання дозволу чи відмову в його наданні; 5) між батьками дитини немає згоди стосовно вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини; 6) між батьками дитини або між одним з них та третіми особами існує судовий спір стосовно нерухомого майна, за дозволом на вчинення правочину щодо якого звернулися батьки дитини (або один з них); 7) вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини (чч.4, 5 ст. 177 СК України). Відповідно до п. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 29.09.2008 року №866 Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення), селищної, сільської ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцезнаходженням майна протягом одного місяця з дня надходження заяви про вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини. У разі виїзду сім`ї, в якій виховується дитина, за межі населеного пункту придбання житла здійснюється з урахуванням інтересів дитини. Районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення), селищної, сільської ради може відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса для накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 177 Сімейного кодексу України. Рішення органу опіки та піклування про надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини або відмову у його наданні може бути оскаржено до суду. Звертаючись з відповідним позовом до суду позивач фактично прагне вчинити правочин щодо об`єкта житлової нерухомості (відчуження житла) користувачем якого є малолітні діти. Чинне ж законодавство визначає чіткий порядок отримання такого дозволу. При цьому, факт не проживання дітей за адресою місця реєстрації не є безумовною підставою для позбавлення права користування цим житлом. Відповідно до ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З наданим суду висновком Департаменту служб у справах дітей ХМР про доцільність зняття з реєстрації місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та здійснення реєстрації місця проживання дітей без згоди батька від 08.10.2025 року суд не погоджується через його необґрунтованість. Так, органом опіки та піклування не зазначено у вказаному висновку відомостей, які одержані у результаті обстеження умов проживання дітей. Зокрема, не зазначено та необґрунтовано, яким чином зняття з реєстрації малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] та здійснення реєстрації за адресою: [ADDRESS] буде відповідати інтересам останніх, зокрема, враховуючи те, що с-ще Золочів Богодухівського району Харківської області розташоване в безпосередній близькості до кордону з РФ в умовах воєнного стану, введеного на території України. З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed