Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Позовні вимоги. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому, з урахуванням відмови від частини позовних вимог, просив суд: -визнати недійсними кредитні договори, укладені між [PERSON] та Акціонерним товариством «Універсал Банк», на підставі заявок: 1) №20.30.046321 від 12.04.2018 року на суму 1 000,00 грн. на 6 місяців, реальна річна процентна ставка -46.1 % річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 1114,02 грн.; 2) №20.30.070261 від 01.06.2018 року на суму 3 999,00 грн. на 24 місяці, реальна річна процентна ставка 47% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 5 822,64 грн.; 3) №20.30.152187 від 30.08.2018 року на суму 3449,00 грн. на 12 місяців, реальна річна процентна ставка 48,1% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору -4 235,4 грн.; 4) №20.30.156437 від 02.09.2018 року на суму 1758,00 грн. на 24 місяці, реальна річна процентна ставка 47% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 2 559,6 грн.; 5) №20.30.196949 від 02.10.2018р. на суму 10 999,00 грн. на 24 місяці, реальна річна процентна ставка 47% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору 16 014,48 грн.; 6) заявка від 27.03.2018 року на отримання кредитного ліміту на суму 10 000 грн. та застосувати наслідки їх недійсності, а саме привести сторони у попередній стан. Позовні вимоги обґрунтував тим, що між ним та АТ Універсалбанк», на підставі його заяв та на умовах, визначених Розділом IV Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», паспортами споживчих кредитів Сервісу «Розстрочка», було укладено кредитні договори у формі послуги «Розстрочка» з фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік, без зміни процентної ставки, без застосування пені, без штрафів та без застосування процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, без будь яких інших платежів, а саме: 1) №20.30.046321 від 12.04.2018року на суму 1 000,00 грн. на 6 місяців, реальна річна процентна ставка -46.1 % річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 1114,02 грн.; 2) №20.30.070261 від 01.06.2018року на суму 3 999,00 грн. на 24 місяці, реальна річна процентна ставка 47% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 5 822,64 грн.; 3) №20.30.152187 від 30.08.2018 року на суму 3449,00 грн. на 12 місяців, реальна річна процентна ставка 48,1% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору -4 235,4 грн.; 4) №20.30.156437 від 02.09.2018 року на суму 1758,00 грн. на 24 місяці, реальна річна процентна ставка 47% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 2 559,6 грн.; 5) №20.30.196949 від 02.10.2018р. на суму 10 999,00 грн. на 24 місяці, реальна річна процентна ставка 47% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору 16 014,48 грн.; 6) заявка від 27.03.2018 року на отримання кредитного ліміту на суму 10 000 грн. Загальна сума отриманих позик становить 31204, 85 грн Позивач вказує, що з дитинства страждає психічним захворюванням, має важку соціальну адаптацію, потребує роз`яснення навіть простих побутових речей. Оспорювані правочини були укладені ним в той час, коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними через розлади психічного здоров`я. Зазначає, що перебуваючи в такому стані здоров`я, він сприймав лише невеликий обсяг інформації, поданий простим, доступним текстом. Наголосив, що увесь зміст договорів, укладених між ним та АТ «Універсалбанк» він, з огляду на психічний стан, зрозуміти не міг. Додатково повідомив, що з 08.10.2018р. по 31.10.2018р. та з 03.01.2019 по 04.02.2019р. він перебував на лікуванні в КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер». У цьому ж закладі він перебуває на психіатричному обліку з відповідним діагнозом. Крім того, вказує, що є особою з інвалідністю 2 групи. Рух справи в суді. 28 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Мегабанк» в особі Львівського центрального регіонального відділення Акціонерного товариства «Мегабанк», Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними кредитних договорів та застосування наслідків їх недійсності. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2020 року (суддя Стрельбицький В.В.) відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 жовтня 2020 року провадження в частині позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Мегабанк» в особі Львівського центрального регіонального відділення Акціонерного товариства «Мегабанк» про визнання недійсними кредитних договорів та застосування наслідків їх недійсності закрито. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.12.2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними кредитних договорів та застосування наслідків їх недійсності було передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Баєвої О.І. від 05 лютого 2021 року, вказану цивільну справу було направлено для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 року головуючим суддею щодо розгляду вказаної справи визначено суддю Мироненко Л.Д. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.03.2026 року (суддя Мироненко Л.Д.) було прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними кредитних договорів та застосування наслідків їх недійсності. Вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.08.2021 року було задоволено клопотання представника позивача та призначено по справі судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану позивача [PERSON] , проведення якої доручено експертам Комунального неприбуткового підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна державна клінічна психіатрична лікарня». 15 січня 2026 року у зв`язку із неодноразовою неявкою позивача для огляду у експертну установу, матеріали вказаної цивільної справи повернулись на адресу суду без проведення експертизи. Ухвалою суду від 19.01.2026 року було поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 05.03.2026 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позиція сторін по справі. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання у якому просив здійснювати розгляд справи без його участі у зв`язку з великою завантаженістю. У поданому відзив вказав, що відповідно до відомостей які містяться у позовній заяві, лікування позивача у медичному закладі відбувалося у період 08.10.2018 року по 31.10.2018 року та з 03.01.2019 року по 04.02.2019 року. Тобто, правочини що отримання кредитних коштів позивач здійснював поза вказаними ним періодами хвороби. З огляду на вищенаведене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ Універсалбанк», на підставі його заяв та на умовах, визначених Розділом IV Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», паспортами споживчих кредитів Сервісу «Розстрочка», було укладено кредитні договори у формі послуги «Розстрочка» з фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік, без зміни процентної ставки, без застосування пені, без штрафів та без застосування процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, без будь яких інших платежів, а саме: 1) №20.30.046321 від 12.04.2018 року на суму 1 000,00 грн. на 6 місяців, реальна річна процентна ставка -46.1 % річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 1114,02 грн.; 2) №20.30.070261 від 01.06.2018року на суму 3 999,00 грн. на 24 місяці, реальна річна процентна ставка 47% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 5 822,64 грн.; 3) №20.30.152187 від 30.08.2018 року на суму 3449,00 грн. на 12 місяців, реальна річна процентна ставка 48,1% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору -4 235,4 грн.; 4) №20.30.156437 від 02.09.2018 року на суму 1758,00 грн. на 24 місяці, реальна річна процентна ставка 47% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 2 559,6 грн.; 5) №20.30.196949 від 02.10.2018р. на суму 10 999,00 грн. на 24 місяці, реальна річна процентна ставка 47% річних, загальна вартість кредиту на дату укладення договору 16 014,48 грн., що підтверджується копіями заявок клієнта, паспортами споживчих кредитів, та не заперечується сторонами. Крім того, 27.03.2018 року між [PERSON] , та АТ «Універсалбанк» було укладено анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, згідно з якою [PERSON] , просив відкрити йому поточний рахунок на його імя та встановити кредитиний ліміт на суму, вказану в додатку. Згідно з пунктом анкети-заяви від 27.03.2018 року, підписанням цього договору [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також у вказаній анкеті-заяві [PERSON] , вказав, що він працює з повною зайнятістю в ТзОВ «Бадер Україна», службове положення робітник/менеджер/спеціаліст, його середній дохід 8500 грн. Відповідно до посвідчення № 27, виданого Шевченківським відділом соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 848736 , [PERSON] , є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства. Водночас у довідці МСЕК зазначено, що [PERSON] може виконувати роботу з незначним психоемоційним та фізичним навантаженням, зокрема: фасувальником, сортувальником, в умовах неповного робочого часу. Мотиви прийняття рішення судом. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч. 3 ст. 203 ЦК України є підставою недійсності правочину. За ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи. Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Отже, суд не має права підміняти експерта, самостійно вирішуючи питання, що потребують спеціальних знань (технічних, медичних, економічних тощо). Висновок експерта є доказом, який суд оцінює нарівні з іншими, але не може самостійно проводити дослідження або замінювати висновки експерта власними висновками, що підтверджено практикою Верховного Суду. Суд враховує, що позивач неодноразово викликався експертною установою та судом на огляд, необхідний для проведення судово-психіатричної експертизи. Однак, на протязі, більш ніж 3 років, останній жодного разу на зазначений огляд не прибув, у зв`язку з чим, матеріали справи були повернуті експертною установою на адресу суду без виконання. У відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, стороною позивача не доведено що [PERSON] страждав стійким психічним захворюванням на момент укладення вищевикладених договорів позики і був нездатним усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд не вбачає підстав для визнання таких правочинів недійсними, у зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed