Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Просить суд: 1) стягнути з [PERSON] ( [INFO] ; адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] ; паспорт № [NUMBER] ; ІПН [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (юридична адреса: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок № 26, офіс 407; ЄДРПОУ 38548598) загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1512-5509 від 14.02.2025 року, в розмірі 55 647,20 з яких: -прострочена заборгованість за кредитом - 14 000,00 гривень; -прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 23 447,20 гривень; -заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України - 16 100,00 грн.; -заборгованість по комісії - 2100,00 грн.; 2) стягнути з [PERSON] ( [INFO] ; адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] ; паспорт № [NUMBER] ; ІПН [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (юридична адреса: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок № 26, офіс 407; ЄДРПОУ 38548598) судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень, з підстав зазначених у позові. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Однак, п. 1 прохальної частини позовної заяви просить суд розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, а також долучив окрему заяву у якій просить здійнювати розгляд справи за відсутності представника позивача. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі додатково шляхом оголошення на офіційному вебсайті Судова влада України. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи чи будь-яких інших не подано. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 14.02.2025 року між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС і фізичною особою - [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1512-5509. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» - зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор А8584, для підписання Кредитного договору № 1512-5509 від 14.02.2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: -сума кредиту - 13500,00 грн.; -строк кредитування - 365 днів; -базовий період - 28 днів; - комісія за видачу кредиту - 15 % від суми кредиту; -знижена % ставка - 1,00 % в день; - промо- ставка - 0,01 % в день. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно до ч. 2 ст. 1056 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі, що видно з копії довідки про перерахування суми кредиту та копії квитанції про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач свої зобов"язання за договором не виконує. Як позивач зазначає у позовній заяві, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на 22.10.2025 року за Кредитним договором № 1512-5509 від 14.02.2025 року, складаєі 55 647,20 з яких: -прострочена заборгованість за кредитом - 14 000,00 гривень; -прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 23 447,20 гривень; -заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України - 16 100,00 грн.; -заборгованість по комісії - 2100,00 грн. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України, має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У даній справі встановлено, що 14.02.2025 року [PERSON] уклав із ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" кредитний договір № 1512-5509, відповідно до якого, ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС"надав йому кредит на наступних умовах: сума кредиту 13 500,00 грн., строк кредиту 365 днів, комісія за видачу кредиту - 15% від суми кредиту. Відтак, сторони погодили істотні умови договору. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів зі сплатою процентів за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування. Відтак, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС"в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 14 000,00 грн. та комісії в розмірі 2100,00 грн. Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 365 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Як встановлено судом, позивач, у позовній заяві, керується серед іншого Законом України "Про споживче кредитування" . У відповідності до п.п. 1-1, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" : - договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором - споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», загальна сума, яку позичальник зобов`язаний повернути за споживчим кредитом, не може перевищувати подвійну суму отриманого кредиту. Це правило особливо актуальне для короткострокових позик та мікрокредитів, які часто мають високі денні ставки. Тобто, заборона нарахування відсотків, що перевищують подвійну суму тіла кредиту, закріплена в Україні законом про споживче кредитування. Це правило поширюється на споживчі кредити, зокрема мікропозики, захищаючи споживачів від надмірних переплат. Це обмеження діє для зменшення боргового навантаження. Ця норма спрямована на регулювання мікрокредитів та короткострокових позик. Таким чином, якщо розмір тіла кредиту при укладенні Кредитного договору становить 13500,00 грн., а тому загальна сума, яку позичальник зобов`язаний повернути за споживчим кредитом, не може перевищувати подвійну суму отриманого кредиту, а саме, в даному випадку не більше 27 000,00 грн. Так як, сума комісії за кредитним договором складає 2100,00 грн., і така підлягає до стягнення, то сума відсотків, яка підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача не може бути більшою аніж 24900,00 грн. (27000,00 грн. - 2100,00 грн.). Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідач повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі кредитного договору № 1512-5509 від 14.02.2025 року, тому, окрім тіла кредиту 14000,00 грн. та комісії за надання кредиту в розмірі 2100,00 грн., на користь позивача підлягає стягненню й заборгованість за процентами в сумі 24 900,00 грн., що в сукупності становить 41 000,00 грн., а відтак, позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи вимоги статті 141 ЦПК України й наслідки розгляду справи судом, а саме часткове задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1784 грн. 64 коп. Із врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення .

Outcome: approved