Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

До Вараського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій просить стягнути із [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у загальній сумі 51 492,68 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.10.2015 року було укладено шлюб між нею та [PERSON] . В період шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.03.2023 року у справі № 565/242/23 розірвано шлюб між нею та чоловіком. Оскільки відповідач не утримував дітей в добровільній формі, тому в судовому порядку з нього було стягнуто аліменти. Зокрема, на підставі судового наказу Кузнецовського міського суду від 06.03.2023 року в справі № 565/241/23, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання обох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Аліменти стягнуто з 21.02.2023 року. Їхні діти мають проблеми зі здоров`ям, часто хворіють, зокрема простудними захворюваннями з ускладненнями, тому вона часто звертається до лікарів щодо захворюваності дітей. Оплату за лікування дітей здійснює самостійно. Окрім того, несе додаткові витрати на розвиток здібностей дітей, а саме на їх додаткові заняття в різних гуртках: з англійської мови, підготовки до школи з англійською мовою, малювання, робототехніки та басейну, а також на їх оздоровлення. Зокрема, мають місце такі додаткові витрати на утримання дітей: 1)витрати на лікування дітей, що підтверджується фіскальними чеками на 7-ми арк., на загальну суму в розмірі 22286,51 грн., копії яких додаються; 2)витрати на навчання дітей англійської мови на гуртку «Helen Dorn» на суму 2196,00 грн., що підтверджується двома платіжними інструкціями, копії яких додаються; 3)витрати на підготовку сина до школи з навчанням англійської мови на відповідному гуртку на суму 5760,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями, копії яких додаються на 3-х арк.; 4)витрати на розвиток здібностей сина на гуртку з «Робототехніки» на суму 6546,00 грн., що підтверджується чотирма платіжними інструкціями, копії яких додаються на 2-х арк.; 5)витрати на розвиток здібностей дітей на гуртку з малювання «Файнарт» та заняття в басейні на загальну суму 5365,00 грн. (1640,00 грн. + 3725,00 грн.), що підтверджується відповідними фіскальними чеками, копії яких додаються на 2-х арк.; 6)витрати на облаштування для дітей навчальної зони в дитячій кімнаті: індивідуальне замовлення столу з шафами для книг на суму 16898,51 грн., що підтверджується замовленням з оплатою та фотографіями готового виробу, копії яких додаються на 11-ти арк.; 7)витрати на оздоровлення на морі в Болгарії у серпні 2025 року на загальну суму 65900,00 грн., з якої третина витрати на дітей на суму 43933,33 грн., що підтверджується двома квитанціями про оплату за придбання туристичних путівок, договором на туристичне обслуговування, підтвердженням замовлення, ваучерами, маршрутними листами та пам`яткою застрахованої особи, копії яких додаються на 12-ти арк.; Загальна сума додаткових витрат, які вже понесені на дітей складає 102985,35 грн., відтак половина від цієї суми покладається на відповідача та складає 51492,68 грн. Не може самостійно забезпечувати дітей, так як не вистачає власного заробітку, працює в одному з ліцеїв міста, але лише половину робочого дня, так як займається вихованням дітей та отримує фактичну заробітну плату в сумі близько восьми тисяч гривень на місяць. Вважає, що відповідач має можливість сплатити для мене частку понесених додаткових витрат на утримання дітей, так як відповідач має постійні заробітки, а наданими доказами підтверджується обставина наявності таких витрат. Зокрема, відповідач має регулярні доходи, він працює в Філії «ВП РАЕС» ДП НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ». У вересні 2024 року відповідач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також на земельну ділянку та є власником нежитлового приміщення з липня 2024 року й володіє часткою у праві власності на квартиру в м. Вараш Рівненської області. Відповідач є головою правління відразу п`яти ОСББ в м. Вараш (також за сумісництвом виконує роботи електрика), за роботу в яких отримує грошові кошти. Намагалась добровільно вирішити питання щодо участі батька у додаткових витратах на утримання дітей, проте відповідач, знаючи про такі потреби та понесені витрати, не бажає їх компенсувати. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив, у якому просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відзив обґрунтовує тим, що він та позивач дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі який розірвано, рішенням суду. В даному шлюбі у них є двоє неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Діти проживають з позивачем. Проте, він як батько ніколи не ухилявся від утримання синів. Вчасно сплачує чималі аліменти на утримання дітей, не є боржником. Рішенням Вараського міського суду Рівненської області № 565/990/24 від 22.05.2024 року позов про поділ спільного майна між ними як колишнім подружжям частково задоволений та з нього утримується наразі сума із заробітної плати на користь [PERSON] у розмірі 273 299,24 грн компенсації частки вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG. Стосовно твердження позивача, що витрати на лікування дітей становлять 22 286,51 грн вказує на те, що низка фіскальних чеків на вказану вище суму є фактично нечитабельними і містить частково назви лікарських препаратів та вартість. Проте, відсутні самі призначення лікарів і саме цих препаратів його дітям. Верховний Суд України у своїй постанові № 360/505/19 від 11 грудня 2019 року фактично наголошує, що для відшкодування витрат на ліки недостатньо лише факту придбання медикаментів необхідно надати медичні документи, які підтверджують призначення цих ліків лікарем, щоб ці витрати були визнані законними та підлягали відшкодуванню. Тому вважає, що суд не повинен приймати до уваги вказані докази. Стосовно відвідування гуртків з англійської мови «HELEN DORN» на суму 2196,00 грн та підготовки молодшого сина до школи з навчанням англійської мови сумою на 5 760 грн, теж вважає неналежними та недопустимими оскільки по-перше, це не є необхідністю (оскільки позивач працює в у Вараському міському ліцеї № 5 асистентом вчителя і могла б достатньо часу приділяти навчанню та підготовці молодшого сина до школи), а по-друге, платежі здійснені з фізичної особи на фізичну особу з неясним і незрозумілим призначенням платежу, що власне ставить під сумнів дійсну природу походження всіх цих доказів. Такі ж самі зауваження до платіжних інструкцій «розвитку здібностей» сина на гуртку з «Робототехніки» на суму 6546 грн. З ним них ніхто не узгоджував необхідність або зацікавленість сина відвідувати вказаний гурток, що прямо суперечить зазначеному у постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 де вказано, що витрати на відвідування секцій і позашкільних закладів не є додатковими витратам у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з одного батьків на утримання дитини. Така ж само моя позиція стосовно відвідування гуртку малювання «Файнарт». Така ж позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі 761/27222/20 (провадження N? 61-8815св21) зазначено, що витрати, які позивачка віднесла до витрат, пов`язаних з поглибленим навчанням та інтелектуальним розвитком дитини, понесені на проходження дитиною додаткових курсів з професійної орієнтації, підготовки до зовнішнього незалежного оцінювання, навчання дитини в школі, на купівлю обладнання та витратних матеріалів на підготовчих курсах вищого навчального закладу, тому апеляційних суд обґрунтовано виходив з того, що такі додаткові витрати не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Позивачка не довела, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на дитину. Верховний Суд врахував, що підготовка до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до вищого навчального закладу. придбання посібників, не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять. Стосовно облаштування навчальної зони в квартирі позивача, ремонт котрої він особисто фінансував та створював комфорт дітям на рівні з позивачем. До позову долучені копії фінансових документів «замовлення покупця» з відповідними розрахунками № 6389 від 21.06.2024 року, № 6390 від 21.06.2024 року, № 16666 від 12.07.2024 р., де замовником вказана позивач [PERSON] проте йому надано нею було у вигляді фото повідомлень ці ж самі фінансові документи проте замовником вказано батька, позивача - [PERSON] . Тобто, позивач шляхом вчинення шахрайських дій за попередньою змовою з батьком [PERSON] вчинили підроблення даних платіжних документів та долучили до позову про стягнення з нього неіснуючих додаткових витрат. Стосовно, поїздки через туроператора на відпочинок позивача із синами до Болгарії, наголошує, що сума утриманих з нього аліментів у червні/липні 2025 року становила 55 519 грн. 24 коп, а вказана в позові загальна сума витрачених коштів на всю організацію відпочинку становила 65 900, 00 грн. Оскільки вони рівні з позивачем відповідно до статті 180 СК України як у правах так і у обов?язках з утримання дітей то їй необхідно було лише докласти з власних коштів 10 381 грн.. Фактично, відпочинок дітей він покрив двома місячними виплатами аліментів з власного доходу самостійно. Про бажання позивача поїхати з дітьми на відпочинок стало відомо лише тоді коли позивач написала з вимогою оплатити такий 21.07.2025 року проте сам Договір від туроператора укладений значно раніше 16 липня 2025 року. Фактично його поставлено перед фактом того, що діти поїдуть за кордон на відпочинок. Фактично, відпочинок в Болгарії повністю охоплено сплаченими мною аліментами. Стосовно стверджувань позивачки начебто утримання ним додаткового доходу перебуваючи на посаді голови ОСББ «Надстир?я», «ОСББ Вараш 28», «ОСБББ Перемоги 14», «ОСБББ Перемоги 5», «Крашанка», вказує, що виконував обов`язки на громадських засадах. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, у поясненнях послалась на обставини, викладені у позовній заяві. Допитана як свідок позивач [PERSON] показала, що з відповідачем розірвала шлюб у березні 2023 року. З того часу відповідач проживає окремо. Діти проживають з нею. З 01.03.2023 з відповідача на її користь стягуються аліменти у частці 1/3 від його доходу щомісячно. Діти відвідують усі гуртки з власного бажання. [PERSON] не відвідував ДНЗ у зв`язку з карантином, а потім у зв`язку з війною, а відтак не був підготовлений до школи. У зв`язку з цим змушена була готувати дитину до школи та понесла на це витрати. Також у дитини є задатки до малювання, а тому відвідував гурток з малювання. Двоє дітей з метою профілактики здоров`я відвідують басейн. Лікар рекомендував [PERSON] відвідування моря та гірського клімату у зв`язку з частими простудними захворюваннями. Після відвідування моря у Болгарії у Ореста покращився стан здоров`я. Понесла витрати на облаштування робочої зони для дітей, оскільки такої не було. Англійською діти займались для загального розвитку. Вона отримала аліменти за вересень 2025 року у сумі близько 15 тис. грн, проте їх вистачає лише на утримання дітей. Відомо, що відповідач набув нерухоме майно, земельну ділянку. На зборах ОСББ говорив, що отримує додатковий дохід. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали повністю, просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Проте, у судовому засіданні надаючи пояснення відповідач [PERSON] , позивач [PERSON] та їх представники визнали обставини про те, що позивач [PERSON] понесла: -витрати на лікування дітей на загальну суму в розмірі 22286,51 грн, -витрати на навчання дітей англійської мови на гуртку «Helen Dorn» на суму 2196,00 грн, -витрати на підготовку сина до школи з навчанням англійської мови на відповідному гуртку на суму 5760,00 грн, -витрати на розвиток здібностей сина на гуртку з «Робототехніки» на суму 6546,00 грн, -витрати на розвиток здібностей дітей на гуртку з малювання «Файнарт» та заняття в басейні на загальну суму 5365,00 грн, -витрати на оздоровлення на морі в Болгарії у серпні 2025 року на загальну суму 65900,00 грн., з якої третина витрати на дітей на суму 43933,33 грн. Проте, відповідач [PERSON] доводить, що такі витрати не є додатковими та покриваються за рахунок аліментів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд встановив наступні обставини. Відповідач [PERSON] є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] (а.с. 3) та серії [NUMBER] (а.с. 4). Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.03.2023 (а.с. 5) у справі № 565/242/23, яке набрало законної сили 21.04.2023, шлюб між сторонами розірваний. Зі змісту Судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06.03.2023 у справі № 565/241/23 вбачається, що з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6) Згідно із вимогами ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). Щодо витрат на лікування дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та їх представники визнали обставину про те, що позивач [PERSON] понесла витрати на лікування дітей [PERSON] та [PERSON] у сумі 22 286,51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки у суду немає сумніву щодо достовірності цих обставин, оскільки вони узгоджуються з копіями медичних карток дітей [PERSON] , [PERSON] , фіскальними чеками на придбання ліків, та вказана обставина визнана добровільно сторонами у судовому засіданні за відсутності будь-якого тиску, суд доходить висновку, що розмір витрат понесених позивачем [PERSON] на лікування дітей становить 22 286,51 грн і така обставина не підлягає доказуванню. Відповідно до копії довідки КНП ВМР «Центр первинної медичної допомоги» від 06.06.2025 (а.с. 7), діти [PERSON] та [PERSON] часто хворіють простудними захворюваннями. Така ж інформація відображена у копії довідки КНП ВМР «Центр первинної медичної допомоги» від 06.11.2025 (а.с. 111). Відповідно до копії історії розвитку дитини [PERSON] (а.с. 115 - 122) він звертався на прийом до лікаря 05.01.2023, 13.03.2023, 20.03.2023, 24.03.2023, 22.05.2023, 19.06.2023, 10.10.2023, 15.01.2024, 22.01.2024, 16.02.2024, 23.02.2024, 20.03.2024, 22.03.2024, 25.03.2024, 07.02.2025, 10.02.2025, 12.02.2025, 13.02.2025, 18.02.2025, 21.02.2025, 16.05.2025, 06.06.2025, 31.07.2025. Згідно із копією історії розвитку дитини [PERSON] (а.с. 123 - 134) він звертався на прийом до лікаря 09.01.2023, 22.02.2023, 20.03.2023, 24.03.2023, 05.06.2023, 29.09.2023, 05.10.2023, 17.11.2023, 24.11.2023, 26.01.2024, 06.02.2024, 16.02.2024, 18.03.2024, 20.03.2024, 29.03.2024, 19.05.2024, 21.08.2024, 30.10.2024, 06.11.2024, 11.11.2024, 13.11.2024, 26.11.2024, 03.02.2025, 17.02.2025, 21.02.2025, 31.03.2025, 04.04.2025, 08.04.2025, 11.04.2025, 16.05.2025, 06.06.2025, 09.06.2025, 13.06.2025, 05.08.2025, 11.09.2025. Враховуючи значну кількість звернень до лікарів в межах одного року, підтвердження лікарів про те, що діти часто хворіють, суд доходить висновку, що витрати у сумі 22 286,51 грн, які понесла позивач [PERSON] на таке лікування дітей зумовлене особливими обставинами, виходить за межі звичайних витрат на утримання дітей, а тому відносяться до додаткових витрат, визначених ст. 185 СК України. Щодо витрат на відпочинок на морі. У постанові від 20.03.2024 у справі № 760/6988/22 Верховний Суд зазначив, що особливі обставини можуть бути зумовлені тим, що дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Відповідно до копії договору № 160725 на туристичне обслуговування від 16.07.2025 ФОП [PERSON] зобов`язалась забезпечити туристичні послуги [PERSON] та особам, які слідують з нею [PERSON] та [PERSON] у виді забезпечення автобусними рейсами Луцьк - Сонячний берег (виїзд 09.08.2025), Сонячний берег Луцьк (виїзд 17.08.2025) та проживання у готелі Marina Sunny Day 4* з 10 до 17 серпня 2025 року. Загальна вартість послуг становить 64 000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та їх представники визнали обставину про те, що позивач [PERSON] понесла витрати на вказані вище туристичні послуги надані дітям у сумі 43 933,33 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки у суду немає сумніву щодо достовірності цих обставин, оскільки вони узгоджуються з копіями договору на туристичне обслуговування, підтвердження, ваучера, маршрутних листів, пам`ятки застрахованої особи, та вказана обставина визнана добровільно сторонами у судовому засіданні за відсутності будь-якого тиску, суд доходить висновку, що розмір витрат понесених позивачем [PERSON] на туристичні послуги надані дітям [PERSON] та [PERSON] становить 43 933,33 грн і така обставина не підлягає доказуванню. Оскільки копією довідки КНП ВМР «Центр первинної медичної допомоги» від 06.11.2025 (а.с. 111) підтверджується, що діти [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з частими простудними захворюваннями потребують відпочинку у приморській кліматичній зоні (Чорне або Середземне море), суд доходить висновку, що витрати пов`язані з відпочинком дітей у м. Сонячний берег, Болгарія, зумовлені особливими обставинами, виходять за межі звичайних витрат на утримання дітей, а тому відносяться до додаткових витрат, визначених ст. 185 СК України. Щодо витрат на навчання дітей англійської мови на гуртку «Helen Dorn» на суму 2196,00 грн, на підготовку сина до школи з навчанням англійської мови на відповідному гуртку на суму 5760,00 грн, на розвиток здібностей сина на гуртку з «Робототехніки» на суму 6546,00 грн, на розвиток здібностей дітей на гуртку з малювання «Файнарт» та заняття в басейні на загальну суму 5365,00 грн, на облаштування для дітей навчальної зони в дитячій кімнаті на суму 16898,51 грн., то позивачем не доведено, що такі витрати зумовлені особливими обставинами, а тому у стягнення таких витрат із відповідача необхідно відмовити. Позивач [PERSON] не довела існування особливих обставин, які зумовили б потребу платного навчання дитини при наявності можливості отримання дитиною безкоштовної дошкільної освіти, гарантованої державою, а також те, що діти мають особливі здібності до малювання, робототехніки, вивчення англійської мови, плавання. Облаштування меблями кімнати дитини, необхідними для задоволення звичайних побутових потреб також не пов`язані з особливими обставинами та не є додатковими витратами, визначеними ст. 185 СК України. Визначаючи міру, в якій кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення, суд бере до уваги, що у позивач та відповідач працевлаштовані та отримують заробітну плату, діти проживають з позивачем, проте відповідач сплачує аліменти на утримання дітей, сторони інших утриманців не мають, інший шлюб не реєстрували. Викладене дає підстави для висновку, що сторони зобов`язані брати участь у додаткових витратах у рівній мірі. Отже, з урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача необхідно стягнути додаткові витрати на утримання дітей у сумі 33 109,92 грн (22 286,51 грн + 43 933,33 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial