Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника адвоката Холодова Л.Ю. звернулась до Салтівського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить суд скасувати державну реєстрацію права власності публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» (ЄДРПОУ 19454139) на квартиру [ADDRESS] , що зареєстровано на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29706879 від 23.05.2016 12:21:15, приватний нотаріус Куксова Марія Сергіївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ на підставі рішення суду, серія та номер 643/2206/14-ц виданий 15.10.2014, видавник Московський районний суд м. Харків. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилалася, що заочним рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.10.2014 по справі № 643/2206/14-ц було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» до [PERSON] та [PERSON] , звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 16/08-ВФЛ від 29 лютого 2008 року в сумі 40 001,90 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.06.2014 складає 474 826,75 грн, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика» по [ADDRESS] , загальною площею 45,3 кв. м., житловою площею 27,5 кв.м. Визнано за Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика» право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,3 кв. м., житловою площею 27,5 кв.м. Зазначила, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2016 по справі № 643/2206/14-ц заяву [PERSON] задоволено, скасовано заочне рішення від 15.10.2014 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 02.10.2017 по справі № 643/2206/14-ц позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності залишено без розгляду. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 19.05.2017 по справі № 2027/20778/12 визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 27,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Зазначила, що вказаним рішенням суду встановлено, що вона, [PERSON] , [INFO] , є власницею квартири [ADDRESS] , однак не має можливості зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки як стало відомо з інформаційної довідки №406499884 від 04.12.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 18.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С., на підставі рішення суду, серія та номер: 643/2206/14-ц від 15.10.2014, внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика». Зауважила, що станом на дату внесенння приватним нотаріусом КМНО Куксовою М.С. запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію правію власності на квартиру [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика» - 18.05.2016, заочне рішення Московського суду м. Харків по справі №643/2206/14-ц від 15.10.2014 не було скасовано. Таким чином, на думку позивача, наявність реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика», є порушенням її, [PERSON] , майнових право на цю квартиру. Після скасування ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2016 заочного рішення від 15.10.2014 року по справі № 643/2206/14-ц Публічне акціонерне товариство «Банк «Таврика» не звренулося до реєстратора з заявою про скасування реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика». Зазначила, що 28.11.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №10741110050000723 про проведення державної реєстрації припинення Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика», як юридичної особи. Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 27.03.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів. Зокрема, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова. Набрання чинності зазначеним Законом України відбулося 25 квітня 2025 року. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 26.06.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 09.09.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. 04 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Музичук Л.В. подала письмові пояснення з приводу позовних вимог, в яких просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування обраної позиції представником зазначено, що 28 листопада 2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 10741110050000723 про проведення державної реєстрації припинення Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» (далі АТ «Банк «Таврика»), як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим. Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора АТ «Банк «Таврика» припинено. Зазначила, що активи банку, які включені до ліквідаційної маси підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні). За даними облікових систем, кредитний договір від 29.02.2008 №16/08-ВФЛ, укладений між ПАТ «Банк «Таврика» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), забезпеченням за яким виступає житлова нерухомість. Право вимоги за кредитним договором відступлене [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за лотом Q3011657778b2744 згідно з договором від 26.05.2017, який відбувся 12.05.2017. Вищезазначений протокол та договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги є загальнодоступними та міститься за посиланням: https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2017-04-26-000110-c/. Враховуючи, що перед банком була наявна заборгованість за кредитним договором №16/08-ВФЛ, відповідно даний актив містився у ліквідаційній масі банку і був виставлений на продаж. Таким чином, посилалася, що відбулась заміна кредитора у даних правовідносинах з Банку на [PERSON] . 10 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування обраної позиції посилалася, що позивачкою було обрано неправильний спосіб судового захисту своїх прав. Зазначила, що в позовній заяві викладено обставини, які свідчать про виникнення між позичальником, іпотекодавцем (спадкоємцем якого є [PERSON] ) та АТ «Банк «Таврика» цивільно-правових відносин щодо забезпечення повернення кредитних коштів згідно з умовами кредитної угоди. Однак, Національний банк не є стороною у даних договірних відносинах та не є правонаступником ліквідованого АТ «Банк «Таврика». Звертала увагу, що в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що долучена до позовної заяви, міститься інформація про те, що іпотекодержателем за іпотечним договором є [PERSON] . На думку представника відповідача, у спірних правовідносинах може бути правонаступник Банку, до якого перейшли права кредитора за кредитним та іпотечним договорами, що повинна була встановити позивачка перед тим як звертатись з даним позовом до суду, проте у позовній заяві відсутня інформація про вжиті нею заходи щодо встановлення (розшуку) правонаступника Банку. Зауважувала, що нормами чинного законодавства не закріплено жодних представницьких повноважень Національного банку у правовідносинах щодо ліквідованих банків. Зазначила, що положеннями Закону України «Про Національний банк України» не передбачено обов`язку Національного банку звертатися до державних реєстраторів, адміністратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у разі скасування державної реєстрації права власності на іпотечне майно на підставі рішення суду, скасування записів про проведену державну реєстрацію іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна. Позовна заява не містить жодного обґрунтування того, яким чином Національний банк, здійснюючи безпосередньо свої функції в межах Закону, порушив чи порушує права, свобод чи інтереси позивачки. Вважала, що заявлені [PERSON] позовні вимоги до Національного банку у справі № 643/4002/25 не підлягають задоволенню, оскільки Національний банк не є належним відповідачем у даній справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Окрім того, посилалася, що позивачка, стверджуючи про порушення її прав, не долучила до позовної заяви жодного доказу на підтвердження того, що їй відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майна на підставі рішення суду (яким визнано за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування), тобто матеріалами справи не доведено факту порушення прав [PERSON] . Звертала увагу, що до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження того, що позивачка взагалі зверталася до уповноважених осіб/органів про проведення державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, що свідчить також і про передчасність звернення [PERSON] з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з`явилася, була представлена повноважним представником адвокатом Холодовим Л.Ю., який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, та позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Крім того просив суд не стягувати судовий збір з відповідача, позаяк він не порушував прав позивача, а є номінальним відповідачем у справі через ліквідацію банку Таврика. У судовому засіданні представник відповідача Бірюк І.В., яка приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, як про це зазначено у відзиві. Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Музичук Л.В., яка приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, як про це зазначено у письмових поясненнях третьої особи. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова М.С. та [PERSON] у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, пояснення з приводу позовних вимог не надали. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що клопотань про відкладення судового засідання від учасників справи не надходило, відповідач скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов, позивач представлена в судовому засіданні повноважним представником, учасники справи в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності інших третіх осіб, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куксової М.С. та [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно з інформаційною довідкою №406499884 від 04.12.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 18.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. внесено відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика», підстава внесення запису: «рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу)», документи, подані для державної реєстрації: «рішення суду, серії та номер: 643/2206/14-ц, виданий 15.10.2014, видавник: Московський районний суд м. Харкова; постанова, серія та номер: 97, виданий 20.03.2013, видавник: Правління Національного банку України; рішення, серія та номер: 17, виданий 20.03.2013, видавник: виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; Рішення, серія та номер: 50, виданий 02.03.2015, видавник: Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; наказ, серія та номер: 80, виданий 02.03.2015, видавник: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; наказ, серія та номер: 04, виданий 03.03.2015, видавник: Публічне акціонерне товариство «Банк «Таврика»; рішення, серія та номер: 557, виданий 17.03.2016, видавник: Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 10-11). Згідно з вказаною інформаційною довідкою за адресою: [ADDRESS] , наявний запис про іпотеку №14614358 від 03.03.2008, державний реєстратор: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова М.С., підстава внесення запису: «рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу)», документи, подані для державної реєстрації: «договір іпотеки, серія та номер: 346, виданий 29.02.2008, видавник: приватний нотаріус ХМНО Хащіна Н.В.», відомості про основне зобов`язання: «строк виконання основного зобов`язання: 28.02.2018, розмір основного зобов`язання: 50000,00 доларів США», відомості про суб`єктів: іпотекодавець [PERSON] , іпотекодержатель: [PERSON] ». Крім того, за адресою: [ADDRESS] , наявний запис про обтяження №14614311 від 29.02.2008 (а.с. 10-11). Позивачем надано копію заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.10.2014 по справі №643/2206/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно з яким позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» до [PERSON] та [PERSON] задоволено в повному обсязі. Звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 16/08-ВФЛ від 29 лютого 2008 року в сумі 40 001,90 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.06.2014 складає 474 826,75 грн, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика» права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,3 кв. м., житловою площею 27,5 кв.м. Визнано за Публічним акціонерним товариством «Банк «Таврика» право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,3 кв. м., житловою площею 27,5 кв.м (а.с. 12-15). Згідно з копією ухвали Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2016 по справі №643/2206/14-ц, заяву [PERSON] задоволено, заочне рішення від 15.10.2014 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано (а.с. 16-17). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2017 по справі №2027/20778/12 позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 27,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 18-20). 27 січня 2026 року через систему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Холодовим Л.Ю. було долучено до матеріалів справи рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №82764163 від 07 січня 2026 року, згідно з яким державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради було встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Встановлено, що в активному стані відкрито розділ №927856763101 на квартиру за адресою: [ADDRESS] , права власності зареєстровано за іншою особою. Розглянувши у сукупності заяву, документи заявника, відомості державного реєстру, провести державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] на підставі поданих документів неможливо. Сторонами не заперечувалось, що кредитний договір від 29.02.2008 №16/08-ВФЛ, укладений між ПАТ «Банк «Таврика» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), забезпеченням за яким виступає житлова нерухомість. Право вимоги за кредитним договором відступлене [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за лотом Q3011657778b2744 згідно з договором від 26.05.2017, який відбувся 12.05.2017. Вищезазначений протокол та договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги є загальнодоступними та міститься за посиланням: https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2017-04-26-000110-c/. Ураховуючи, що перед банком була наявна заборгованість за кредитним договором №16/08-ВФЛ, відповідно даний актив містився у ліквідаційній масі банку і був виставлений на продаж. Згодом, відбулась заміна кредитора у даних правовідносинах з Банку на [PERSON] . Позивачем в якості відповідача [PERSON] не було залучена до справи, хоча судом ставилося на обговорення це питання у підготовчому судовому засіданні, і оскільки позивач заперечував проти її залучення в якості відповідача, суд залучив її в якості третьої особи. Представник позивача вважав, що [PERSON] ніякого відношення до цієї справи немає, і щодо неї буде інший судовий процес. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд погоджується із позицією відповідача у цій справі, що в позовній заяві викладено обставини, які свідчать про виникнення між позичальником, іпотекодавцем (спадкоємцем якого є [PERSON] ) та АТ «Банк «Таврика» цивільно-правових відносин щодо забезпечення повернення кредитних коштів згідно з умовами кредитної угоди. Однак, Національний банк не є стороною у даних договірних відносинах та не є правонаступником ліквідованого АТ «Банк «Таврика». Позовна заява не містить жодного обґрунтування того, яким чином Національний банк, здійснюючи безпосередньо свої функції в межах Закону, порушив чи порушує права, свобод чи інтереси позивачки. Судом, встановлено, що правонаступником у кредитних правовідносинах які виникли між померлим позичальном, спадкоємцем якого є позивачка та банком Таврика є [PERSON] , яка є іпотекодержателем, відповідно до в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Саме право [PERSON] на спірну квартиру, як іпотекодержателя порушує право позивачки на виконання рішення суду Московського районного суду м.Харкова від 19.05.2017 по справі № 2027/20778/12, яким визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 27,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Тому, на думку суду, належним відповідачем у цій справі повинна бути саме [PERSON] , а не Національний банк України, яка через свої права іпотекодержателя, відомості про які внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, порушує права позивачки на виконання рішення суду у справі № 2027/20778/12, яке набуло законної сили. У ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Законодавцем у ч.ч.1-4 ст.51 ЦПК України викладено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. За наведеними процесуальними нормами суд позбавлений можливості за власної ініціативи замінити/залучити співвідповідача. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача (постанови Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18, від 19 серпня 2020 року у справі 639/6295/16-ц, від 14 липня 2020 року у справі № 686/23977/18, від 08 липня 2020 року у справі № 612/808/18). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц, від 1 квітня 2020 року у справі №520/13067/17. За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц, від 09 серпня 2021 року № 285/2558/19, від 04 січня 2023 року у справі № 336/6130/20 відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Позаяк, правонаступником у кредитних правовідносинах які виникли між померлим позичальником, спадкоємцем якого є позивачка та банком Таврика є [PERSON] , як іпотекодержатель квартири, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то скасування запису про який просить позивачка вплине насамперед на права та законні інтереси [PERSON] у спірних відносинах щодо квартири [ADDRESS] , яка є предметом іпотеки. Ураховуючи наведене, оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача та позивачем не заявлено відповідного клопотання про таку заміну, залучення співвідповідача, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed