Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

ТОВ «Одеська енергопостачальна компанія», через свого представника Ткач В.К., звернулося із вище вказаним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого представник зазначив, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 429 від 14.06.2018 р. (яка опублікована на офіційному сайті НКРЕКП http//www.nerc.gov.ua/?id=32357) Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська енергопостачальна компанія» (скорочено ТОВ «ООЕК») надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. ТОВ «ООЕК» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 62, ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії». Реєстр Електропостачальників, які отримали доступ до електричних мереж оператора системи розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК Одеські електромережі», публічно розміщений на сайті останнього: https//dtek-oem.com.ua/download/reiestr-electropostachal-nykiv/. У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - це АТ ДТЕК Одеські електромережі») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області - це ТОВ ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п. 4 Постанови № 312 від 14.03.2018 р. про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (скорочено - ПРРЕЕ). 01.01.2019 р. відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», 8 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р. «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», абз. 14 пп.1.1.2; ч.3 пп. 3.1.6; абз.1-2 пп. 3.1.7; абз. 1-2 пп. 2.1; абз.1 пп. 3.2.5; пп.3.3.1; пп.3.3.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р. (далі - ПРРЕЕ) постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТОВ «ООЕК» на підставі типового договору (додаток № 6 до ПРРЕЕ), а також публічної комерційної пропозиції № 1-УП «Споживач: індивідуальний побутовий споживач, колективний побутовий споживач» (що є невід`ємною частиною та додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які опубліковані на офіційному сайті https//ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. № 99. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг складається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних) послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви зо приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або акт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 ззділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем - [PERSON] , що мешкає та є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https//ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. № 99 (надалі скорочено Договір), на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» № 06032/2714 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії та частковою оплатою. Відповідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: : [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача - [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме - АТ «ДТЕК Одеські електромережі». За розрахунковий період грудень 2023 року - вересень 2024 ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані (лист з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» щодо даних комерційного обліку) щодо фактичного споживання електричної енергії споживачем за ці розрахункові періоди. З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] станом на 01.09 2024 року було спожито 2103 кВт год електричної енергії на суму 6447,36 грн. Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що споживач зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання рахунку сплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, але не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Станом на дату подачі цього позову відповідачем здійснено оплату за спожиту електричну енергію у розмірі 4900,00 грн., 628,4 грн. за данний період і 271,60 грн. за попередні періоди. Таким чином, заборгованість не погашена і складає 5 818,96 грн., інфляційні нарахування 1041,54 грн. та 3 відсотка річних розмірі 232,45 грн. Несплата [PERSON] вартості спожитої електричної енергії у розмірі 5818,96 грн. є підставою для захисту прав та інтересів ТОВ «ООЕК» в судовому порядку на підставі ст. 16 ЦК України. 02.10.2025 року ТОВ «ООЕК» зверталось до Теплодарського міського суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] 04.11.2025 року було винесено ухвалу по справі № 516/385/25, якою відмовлено ТОВ ООЕК» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію. Стаття 28 ЦПК України передбачає випадки альтернативної підсудності справ за вибором позивача. Так, згідно ч. 8 ст.28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, в яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки у певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Місцем виконання публічного договору з [PERSON] є: [ADDRESS] , у зв`язку із чим заява подана до Теплодарського міського суду Одеської області. Представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 5818,96 грн., інфляційні нарахування у розмірі 1040, 54грн. та 3 відсотка річних у розмірі 232,45 грн., а також судовий збору розмірі 2 442, 40 грн. В судовому засіданні сторони участі не приймали. Представник позивача Ткач В.К. подала до суду заяву про розгляду справи без участі представника Товариства, заявлені позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач була повідомлена про день, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причина неявки суду не відома, заяв та клопотань від відповідача не надходило. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, який не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем [PERSON] укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що є публічним договором приєднання, на ім`я побутового споживача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За період з грудня 2023 року по вересень 2024 року включно [PERSON] має заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 5 818,9 6 грн. Боржником здійснено оплату заборгованості за електроенергію у розмірі 4 900, 00 грн., 628, 4 грн. за данний період та 271, 60 грн. за попередні періоди. Відповідно до наданого розрахунку інфляційні нарахування склали 1041, 54 грн та 3% річних 232, 45 грн. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено, ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Відпоівідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Доказів того, що відповідач, у встановленому законом порядку, відмовився від споживання послуг з постачання електричної енергії, звертався до позивача щодо невиконання ним своїх зобов`язань з постачання послуг або надання неякісних послуг, як і доказів відсутності боргу перед позивачем, суду не надано. Зазначене свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, що порушує право позивача на одержання плати за надані послуги. З урахуванням викладеного, з відповдіача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за період з грудня 2023 по вересень 2024 року у сумі 5 818, 96 грн. Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних витрат. Згідно положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законодавцем встановлено дві підстави настання відповідальності боржника за прострочення зобов`язання: на підставі договору (неустойка: штраф, пеня); та на підставі закону відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми) Теплодарська територіальна громада Одеського району Одеської області не входить до переліку територій відповідно до Наказу Міністерству розвитку громад та територій від 28.02.2025 № 376 « Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Тому, до даних правовідносин не можна застосувати положення Постанови Кабінету Міністрів № 206 від 05.03.2022 (із змінами) «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», відповідно до якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії. За таких обставин, нараховані позивачем інфляційні втрати та 3% річних відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підлягають стягненню з відповідача. З огляду на вище наведене, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі.

Outcome: approved