Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

25 лютого 2026 року представник [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] , через систему «Електронний суд» подав до суду позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 12 липня 2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Білопільської сільської ради Локачинського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 1. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Зазначає, що подружжя спільного господарства не веде, заборони на розірвання шлюбу немає. Проте з часом, спільне життя між подружжям почало погіршуватися, все частіше стали виникати сварки та конфлікти з різних причин, свідками яких були їхні діти. Відповідач почав вести такий спосіб життя, який не відповідає її уявленню про щасливе сімейне життя. Тому останнім часом вони перестали проживати повноцінною родиною, у кожного почалося своє життя та виникли власні інтереси. Усі ці обставини призвели до того, що подружжя стало зовсім чужими людьми. А той факт, що позивач перебуває у шлюбі з людиною, з якою не залишилося жодних стосунків, позбавляє її право на щасливе життя. Крім того, можливості та бажання зберегти з відповідачем відносини позивач не має, у зв`язку з цим просить не надавати строку для примирення. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 12 липня 2003 року та прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити без змін. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 26 лютого 2026 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду на 23 березня 2026 року. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідками про доставку електронного документу та рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 14 на звороті, 15 на звороті, 20). 16 березня 2026 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 22). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 21). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12 липня 2003 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Білопільської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 1, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 17 лютого 2026 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с. 5, 18). [INFO] у сторін народився син [PERSON] та [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26 січня 2004 року та серії [NUMBER] від 12 квітня 2013 року (а.с. 6, 6 на звороті). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що шлюб остаточно припинив своє існування, просить розірвати шлюб. Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов та будь-яких клопотань, в тому числі про примирення з позивачем, від нього не надійшло. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1331,20 грн. На підставі ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України,

Outcome: approved