Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

30 травня 2025 року до Індустріального районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю та стягнення грошової компенсації. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували з 18.05.2018 р. по 22.03.2023 р. в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2023 р.. Під час перебування у шлюбі Позивачкою 20.09.2019 р. був придбаний транспортний засіб марки «LEXUS RX 300», 2004 року випуску, вартість автомобіля на момент його придбання становила - 11 000,00 доларів США. Після початку 24.02.2022 р. збройної агресії Російської Федерації проти України, Позивачка була змушена разом із дитиною 13.03.2022 р. виїхати з країни закордон, де з того часу й проживає. Виїжджаючи з країни, Позивачка залишила автомобіль «LEXUS RX 300» у користуванні Відповідача. Сторони планували, що з часом Відповідач доєднається до родини за кордоном, оскільки були підстави для дозволу на його виїзд - дружина має інвалідність І групи. Однак у лютому 2023 р. Відповідач подав до суду заяву про розірвання шлюбу. Після цього, Позивачці стало відомо, що 06.09.2022 р. Відповідачем здійснено відчуження транспортного засобу марки «LEXUS RX 300», який вона вважає своєю особистою приватною власністю. Так, до шлюбу з Відповідачем, за Позивачкою були зареєстровані транспортні засоби: 26.07.2011 р. - автомобіль марки «NISSAN MICRA», 2005 року випуску; 31.03.2018 р. автомобіль марки «NISSAN QASHQAI», 2008 року випуску. Продаж автомобіля марки «NISSAN QASHQAI», 2008 року випуску, відбувся задля купівлі 20.09.2019 р. автомобіля марки «LEXUS RX 300», 2004 року випуску. Відповідач самостійно розпорядився автомобілем марки «LEXUS RX 300», 2004 року випуску, реалізувавши його 06.09.2022 р. третій особі. Кошти від реалізації свого автомобіля, Позивачка від Відповідача не отримала. З урахуванням наведеного, позивач просила визнати транспортний засіб марки «LEXUS RX 300», 2004 року випуску, об`єм двигуна - 2995 см. куб., VIN-код [NUMBER] особистою приватною власністю Позивача. Стягнути з Відповідача на користь Позивача грошову компенсацію вартості транспортного засобу марки «LEXUS RX 300», 2004 року випуску, об`єм двигуна - 2995 см. куб., VIN-код [NUMBER] , у розмірі - 413 750,00 грн. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. 16.07.2025 року Відповідачем по справі через систему «Електронний суд» було подано Відзив на позов, згідно якого [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що дійсно, з 18.05.2018 року до 22.03.2023 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте жити разом у якості однієї сім`ї та вести спільне господарство вони почали ще у 2017 році. Позивач мала у власності автомобіль марки «NІSSАN МІСRА», 2005 року випуску, та ними було прийняте спільне рішення про покупку більш зручного для сім`ї автомобіля - «NISSAN QASHQAI». Автомобіль було придбано за кошти Позивача від реалізації «NІSSАN МІСRА» (близько 5000,00 доларів США) та кошти Відповідача (близько 5600,00 доларів США). Кошти Відповідача складались з його власних заощаджень у розмірі 1000,00 (одної тисячі) доларів США та позичених у [PERSON] 4600,00 (чотири тисячі) доларів США, котрі Відповідач повертав з власного заробітку. Після продажу автомобіля «NISSAN QASHQAI» сторони придбали автомобіль марки «LEXUS RX 300», відповідач додав до суми від продажу автомобіля «NISSAN QASHQAI» 1000,00 (одна тисяча) доларів США, які він взяв у кредит у АТ «СЕНС БАНК». В інтересах сім`ї, на прохання Позивача, та на підставі її доручення автомобіль «LEXUS RX 300» був проданий Відповідачем 06.09.2022 року за 288 000 грн.. Одразу після продажу автомобіля Відповідач за отримані з продажу кошти закрив кредит Позивачки, перерахувавши на її особисту карту грошову суму у розмірі 84438,84 грн.. Залишок суми віддав Позивачці у вересні 2019 року при особистій зустрічі коли Позивачка приїжджала в Україну. Таким чином, автомобіль марки «LEXUS RX 300», зареєстрований на Позивачку був придбаний під час шлюбу за спільні кошти подружжя та особисті кошти Відповідача, є спільною сумісною власність подружжя, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають. 25.07.2025 року представником Позивача адвокатом Ломакіним В.В. було подано Відповідь на відзив, згідно якого представник зазначив, що сторони до реєстрацію шлюбу не мешкали однією родиною. Позивач самостійно придбала автомобіль «NISSAN QASHQAI» за кошти, отримані від реалізації попереднього автомобіля, допомоги батьків та кредитних коштів, які вона спеціально отримала перед покупкою. Також зазначив, що Відповідачем суттєво знижено ціну продажу автомобіля «LEXUS RX 300» в договорі купівлі-продажу, а реальна ціну продажу відповідає сумі, зазначеній в оголошенні про продаж та аналітичній довідці, складеній на замовлення Позивача. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 25 вересня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача та витребувано у АТ «Сенс банк», інформацію щодо: укладання Кредитного договору №500648873 від 29.03.2018 року на суму 70 000,00 грн. між АТ «СЕНС БАНК» та [PERSON] ; видачу довідки №34695-33.4 від 22.07.2025 р. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 26 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснила, що батьки подарували їй автомобіль «NISSAN MICRA». До шлюбу з відповідачем вказаний автомобіль було продано. Позивач взяла кредит, батьки подарували частину коштів та вона купила автомобіль «NISSAN QASHQAI». Вже під час шлюбу « [PERSON] » було продано та придбано автомобіль «LEXUS RX 300». Відповідач самостійно продав автомобіль у вересні 2022 року. Жодних коштів він не передавав. Представник позивача адвокат Окорський В.В. в судовому засіданні зазначив, що під час шлюбу сторони придбали автомобіль «LEXUS RX 300» за кошти, що належали позивачу. На початку війни, позивач виїхала закордон та залишила Відповідачу довіреність на право розпоряджатись вказаним авто. Відповідач продав автомобіль, однак жодних коштів від продажу Позивачу не передав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що у Позивача спочатку шлюбні відносин був автомобіль «NISSAN MICRA». Під час шлюбу вказаний автомобіль було продано, ним було додано грошові кошти та було придбано автомобіль «NISSAN QASHQAI». В подальшому сторони продали Ніссан та придбали автомобіль «LEXUS RX 300». При цьому саме відповідач додав кошти для купівлі. Також зазначив, перед виїздом Позивач склала довіреність на нього з правом розпорядження автомобілем. За згодою Позивача ним було продано авто за 9500 доларів США. Частина грошових коштів була витрачена на покриття кредитних зобов`язань, а інша частина була передана Позивачу під час її приїзду у вересні 2022 року. Представник відповідача адвокат Гиря О.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції зазначила, що Позивач не мала доходів для придбання автомобіля «NISSAN QASHQAI», а надала лише половину, яка була отримана від продажу її автомобіля «NISSAN MICRA». Спірний автомобіль «LEXUS RX 300» було придбана після продажу автомобіля «NISSAN QASHQAI» та додавання Відповідачем суми коштів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є другом Відповідача. Зазначив, що разом з ним їздив до м. Кривий Ріг для придбання автомобіля «NISSAN QASHQAI». При цьому, Відповідач казав, що позичив кошти для покупки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є другом сторін по справі. Йому відомо, що автомобілями у родині займався саме Відповідач. Для придбання нових авто після продажу «NISSAN MICRA», Відповідач позичав кошти у директора підприємства, на якому він працював. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували з 18.05.2018 р. по 22.03.2023 р. в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2023 р. у справі № 199/1619/23. Відповідно до наданої інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (Філія ГСЦ МВС) до 18.05.2018 р. (до укладення шлюбу), за [PERSON] були зареєстровані наступні транспортні засоби: - 26.07.2011 р. у Центрі ДАІ 1401 на підставі довідки-рахунку серії КІМ № 850479 від 26.07.2011 р., автомобіль марки «NISSAN MICRA», 2005 року випуску, об`єм двигуна - 1386 см. куб., VIN-код [NUMBER] , було зареєстровано за [PERSON] , який 23.03.2018 р. було знято з обліку для реалізації; - 31.03.2018 р. в ТСЦ МВС № 1241 на підставі акту огляду № 7221/18/003357 від 27.03.2018 р., договору комісії № 7221/18/003357 від 27.03.2018 р., договору купівлі- продажу, укладеному у СГ № 7221/18/003357 від 27.03.2018 р. (ТОВ «ТРАНСМЕХБУД- 2015»), автомобіль марки «NISSAN QASHQAI», 2008 року випуску, об`єм двигуна -1997 см. куб., VIN-код [NUMBER] , було зареєстровано за [PERSON] , який 01.08.2019 р. перереєстровано на нового власника. Під час шлюбу - 20.09.2019 р. в ТСЦ МВС № 1242 на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ № 1242/2019/1678787 від 20.09.2019 р., автомобіль марки «LEXUS RX 300», 2004 року випуску, об`єм двигуна - 2995 см. куб., VIN-код [NUMBER] було зареєстровано за [PERSON] .. У сторін виник спір щодо правового статусу автомобіля «LEXUS RX 300», придбаного під час шлюбу та розподілу коштів, отриманих за його продаж. Відповідно до пункту 1, 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, майно, набуте нею, ним до шлюбу, а також майно набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Згідно ч. 1ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за нормою п.3 ч.1 ст.57 СК України позивач має довести, що майно було набуте ним за кошти, які належали йому особисто. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо автомобіля «NISSAN QASHQAI»: З урахуванням положень пункту 1 частини першої статті 57 СК України, оскільки Позивач придбала автомобіль 27.03.2018 р., тобто до реєстрації шлюбу з Відповідачем, вказане авто є її особистою приватною власністю. Суд критично ставиться до Договору грошової позики від 22.03.2018 р. № 22/03 та відповідної Розписки [PERSON] отримав від [PERSON] 4600 доларів США, оскільки вказаний договір було укладено до укладання шлюбу з Позивачем (18.05.2018 р.). Також суд критично ставиться до показів свідків [PERSON] , [PERSON] , оскільки вони стосуються подій, що передували укладенню шлюбу між сторонами. Наявні можливі фінансові відносини між сторонами до укладення шлюбу регулюються не нормами СК України, а нормами ЦК України та не впливають на правовий статус майна подружжя. Таким чином, під час шлюбу між сторонами автомобіль «NISSAN QASHQAI» 2008 р. випуску мав статус особистої приватної власності Позивача, а тому кошти, отримані від його продажу також були приватною власністю Позивача та не підлягали поділу. Щодо автомобіля «LEXUS RX 300»: Відповідно до Аналітичної довідки від 19.06.2025 р., розробленою суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «АВАРКОМ КОНСАЛТИНГ» середня вартість об`єкту дослідження - автомобіля «NISSAN QASHQAI» 2008 р. випуску згідно довідкової літератури станом на дату дослідження за даними довідника "Бюлетень автотоварознавця» №140 за квітень 2025 р. становить 8900 дол. США, або 370 500 грн. За даними аналізу ринку подібних авто в мережі інтернет середня вартість об`єкту дослідження - автомобіля «NISSAN QASHQAI» 2008 р. випуску складає 358761,31 грн. Позивачем на підтвердження придбання автомобіля «LEXUS RX 300» за особисті кошти, окрім даних про продаж власного автомобіля «NISSAN QASHQAI» додано дані з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно яких [PERSON] за 2020 рік отримала пенсію у розмірі 57784 грн., за 2021 рік 58717,89 грн. Також, Позивачем надано Виписку по рахунку в АТ «Сенс Банк», згідно якої вона за період 2018-2020 років отримала надходжень на банківський рахунок в сумі 140942,11 грн. Відповідно до Довідки про отримання допомоги № 937 від 06.08.2025 року, виданої Лівобережним управлінням соціального захисту населення ДМР [PERSON] з 01.09.2018 по 30.06.2025 року отримує допомогу, як особа з інвалідністю з дитинства. Згідно довідки № 907/3 від 24.07.2025 р. виданої Лівобережним управлінням соціального захисту населення ДМР [PERSON] з жовтня 2018 отримує допомогу при народженні 1-ї дитини у розмірі 860 грн. щомісяця. З урахуванням вартості проданого Позивачем особистого автомобіля «NISSAN QASHQAI» та наявних доходів суд вважає, що автомобіль «LEXUS RX 300» придбаний за особисті кошти Позивача та не є спільним майном подружжя. Посилання Відповідача на свою платоспроможність, в підтвердження чого надано дані Податкової декларації ФОП за 2020- 2023 року, не спростовують факту придбання автомобіля за особисті кошти Позивача, отримані від продажу автомобіля «NISSAN QASHQAI». Щодо вимоги про визнання автомобіля «LEXUS RX 300» особистою приватною власністю [PERSON] : Визнання автомобіля приватною особистою власністю, з урахуванням продажу автомобіля третій особі не є тим способом захисту, який може відновити порушене право Позивача. Правовий статус автомобіля під час шлюбу є фактичною обставиною, на підставі якої суд може вирішити питання про поділ майна/стягнення грошових коштів. Позивачем було обрано неналежний та не ефективний спосіб захисту прав, що є самостійною підставою для відмови в позові. Подібний висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі N 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі N 925/642/19 (пункт 52), від 22.06.2021 у справі N 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі N 359/3373/16-ц (пункт 155) З огляду на вказане, позовна вимога [PERSON] про визнання транспортного засобу марки «LEXUS RX 300», 2004 року випуску, об`єм двигуна - 2995 см. куб., VIN-код [NUMBER] її особистою приватною власністю задоволенню не підлягає. Щодо вимоги про стягнення грошової компенсації вартості автомобіля «LEXUS RX 300»: Згідно з договором про продаж транспортного засобу від 06.09.2022 року [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] продав належній останній автомобіль «LEXUS RX 300» [PERSON] за 288 000 грн.. Відповідно до положень ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Статтями 1000 та 1007 ЦК України роз`яснюється, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Відповідно до положень статті 1006 ЦК України повірений зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Судом встановлено, що Відповідачем продано, належний Позивачу автомобіль «LEXUS RX 300», проте грошові кошти не передані. Посилання Відповідача щодо повернення коштів у вересні 2022 року не підтверджуються належними та допустимими доказами. Відповідно до даних по рахунку Відповідача з АТ «КБ Приват Банк» 07.09.2022 року ним переведено 84 438,84 грн. на картковий рахунок [NUMBER] в АТ «Сенс Банк» Разом з тим Відповідачем не доведено, що вказаний рахунок в АТ «Сенс Банк» належить Позивачу. Посилання [PERSON] на висновок за результатами дослідження з використанням поліграфа від 19.09.2025 року, як на доказ підтвердження його позиції, не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на наступне. Згідно із наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року, №53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» дозволяється використання поліграфа в межах психологічної експертизи, яка може надалі бути використана як доказ у суді. Зокрема у п. 6.8. даного Наказу зазначається, що з метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводити опитування із застосуванням спеціального технічного засобі комп`ютерного поліграфа. Предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобі комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій. Тому, інформацію отриману з допомогою поліграфа не можна вважати достовірним та належним доказом, адже на підставі неї не можна встановити дійсні обставини справи, оскільки інформація висновку поліграфа має лише орієнтувальний характер. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 18.08.2020 року у справі №628/2370/17. За таких обставин, з урахуванням визнання судом факту придбання Позивачем автомобіля «LEXUS RX 300» за особисті кошти, Відповідач повинен повернути Позивачу суму вартості проданого автомобіля. При визначенні суми, яка підлягає поверненню Позивачу, суд враховує наступне. В Договорі про продаж транспортного засобу від 06.09.2022 року вартість продажу автомобіля «LEXUS RX 300» зазначена 288 000 грн.. При цьому згідно даних порталу AutoRia спірний автомобіль «LEXUS RX 300» було виставлено на продаж за ціною, еквівалентною 10200 доларів США. Відповідно до Аналітичної довідки від 24.05.2025 р., розробленою суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «АВАРКОМ КОНСАЛТИНГ» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №166/21 від 04.03.2021 року, виданий Фондом державного майна України), об`єктом дослідження був автомобіль легковий універсал «LEXUS RX 300», 2004 року виробництва, об`єм двигуна 2994 куб.см, коробка передач - автоматична, привід - передній, тип двигуна - бензиновий або газ, комплектація - базова, пробіг - нормативний, з метою - визначення середньої вартості об`єкту дослідження згідно довідкової літератури станом на дату дослідження, середня вартість об`єкту дослідження згідно довідкової літератури станом на дату дослідження за даними довідника "Бюлетень автотоварознавця» №140 за квітень 2025 р. становить 9 970 дол. США, або 413 750,00 грн. У постанові від 07.04.2021 у справі № 402/849/18 КЦС Верховний суд зробив висновок, що у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Таким чином, судом встановлюється дійсна вартість автомобіля LEXUS RX 300», 2004 року виробництва у розмірі 413 750,00 грн., яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. З огляду на вказане позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю та стягнення грошової компенсації підлягають частковому задоволенню. Щодо судового збору: Позивач при поданні позову була на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, оскільки згідно Довідки до акту МСЕК Серії 10 ААБ № 036925 від 22.11.2011 року є інвалідом І групи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням наведеного з Відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір за задоволену майнову позовну вимогу у розмірі 4137,50 грн.

Outcome: partial