Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

У грудні 2025 року позивач ТОВ «Юніт Капітал» через директора Хлопкову М.С. звернулося до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що 13 березня 2025 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (далі - ТОВ «ФК «Кредіплюс») та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №174858, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 15 585 гривень на споживчі потреби та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти, та інші платежі, передбачені договором. ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувало на платіжну картку № [NUMBER] [PERSON] грошові кошти, а відповідач вчасно їх не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 27 184 гривні 97 копійок. 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №174858 від 13 березня 2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №6 від 03 вересня 2025 року за Договором факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року від ТОВ «ФК «Кредіплюс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача. Таким чином до ТОВ «Юніт Капітал» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка на момент подання позову становить 27 184 гривні 97 копійок. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень. Позивач ТОВ «Юніт Капітал» в судове засідання представника не направив, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , які повернулись на адресу суду з відміткою УкрПошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» (арк.спр.110-113, 116-117). Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 січня 2026року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (арк.спр.97-98). 28 січня 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні відомості про вручення судової повістки. 19 лютого 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 18 березня 2026 року постановив ухвалу. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Суд установив, що 13 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] , укладено Договір про споживчий кредит №174858 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит (арк.спр.9-12). Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «cf570138». Сума (загальний розмір) кредиту становить 15585 гривень надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 8128 гривень 54 копійки для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №169303 від 29 січня 2025 року укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 3871 гривня 91 копійка на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3584 гривні 55 копійок шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованої згідно з п.2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.1 Договору). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний (п. 2.3 Договору). Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 гривня. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Комісія за надання кредиту складає 3584 гривні 55 копійок, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 23,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (п. 2.4 2.5 Договору). Загальний строк кредитування за цим Договором складає 126 днів з 13 березня 2025 року (дата надання кредиту) по 17 липня 2025 року. Строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів (п.2.6 2.6.1 Договору). Денна процентна ставка складає: 15812 гривень 52 копійки / 15585 гривень / 126 днів * 100% = 0,8052%/день (п. 2.7.1 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 14 876,06% річних (п. 2.8. Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 31397 гривень 52 копійки (п. 2.9.1. Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «16d7d019» (арк.спр.22-25). Графіком платежів за Договором про споживчий кредит №174858 від 13 березня 2025 року доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку (арк.спр.13). 13 березня 2025 року о 11:35:07 відповідач [PERSON] звернулась до ТОВ «ФК «Кредіплюс» з заявою про видачу кредиту №100781426, яку підписала одноразовим ідентифікатором «16d7d019» (арк.спр.20-21). 13 березня 2025 року на картку [PERSON] № [NUMBER] надійшли кошти в розмірі 3871 гривня 91 копійка, про що свідчить довідка про успішність операцій, згідно з договором №1412/22-1 від 14 грудня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (арк.спр.37-39). Відповідно до картки обліку виконання договору №174858 встановлено, що [PERSON] має заборгованість загальною сумою 30784 гривні 97 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 14 593 гривні 66 копійок, заборгованість за відсотками 11 790 гривень 31 копійка, заборгованість за пенею 3600 гривень, заборгованість за комісією 801 гривня (арк.спр.65-68). Згідно з Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №174858 від 13 березня 2025 року заборгованість [PERSON] станом на 01 листопада 2025 року складає 27 184 гривні 97 копійок , з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 14 593 гривні 66 копійок, прострочена заборгованість за відсотками 11 790 гривень 31 копійка, заборгованість за комісією 801 гривня (арк.спр.69). 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №174858 від 13 березня 2025 року (арк.спр.51-58), про що також складено Акт приймання передачі Реєстру прав вимог №6 від 03 вересня 2025 року до Договору Факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року (арк.спр.62-63). Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року Реєстру прав вимог №6 від 03 вересня 2025 року від ТОВ «ФК «Кредіплюс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30 784 гривні 97 копійок (арк.спр.59-61). Згідно з платіжною інструкцією в національній валюті від 09 вересня 2025 року №588 ТОВ «Юніт Капітал» оплатило ТОВ «ФК «Кредіплюс» кошти за відступлення прав вимоги згідно з Договором факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року та Реєстру прав вимог №6 від 03 вересня 2025 року (арк.спр.64). Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладеного договору, а тому до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», перейшло право вимоги за Договором про споживчий кредит №174858 (індивідуальна частина) від 13 березня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] . На виконання ухвали суду від 06 січня 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь №20.1.0.0.0/7-260107/77316-БТ від 20 січня 2026 року, за змістом якої на ім`я [PERSON] банком емітовано банківську платіжну картку [NUMBER] ( [NUMBER] ), номер телефона, на який відправлялася інформація про підтвердження операцій за вказаною платіжною карткою за період з 13 березня 2025 року до 18 березня 2025 року: [NUMBER] (не був/не є фінансовим), цей номер телефона знаходився в анкетних даних [PERSON] ; за рахунками [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування грошових коштів в сумі 3871 гривня 91 копійка 13 березня 2025 року; а також надано виписку за договором №б/н за період 13 березня 2025 року 18 березня 2025 року [PERSON] , що містить інформацію про зарахування 13 березня 2025 року грошових коштів в сумі 3871 гривня 91 копійка на її банківську картку (арк.спр.104-107). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Суд установив, що між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] , укладено Договір про споживчий кредит №174858 (індивідуальна частина) від 13 березня 2025 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 15 585 гривень. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі підтверджується матеріалами справи. Проценти за користування кредитом нараховані в межах строку договору. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 422 гривні 40 копійок, а всього 9 422 гривні 40 копійок. Щодо судового збору. Матеріалами справи встановлено що при звернення до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (27 184 гривні 97 копійок), відповідно до частини першої статті 141ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок (3028 х 0,8=2422,40). Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Позивачем ТОВ «ФК «Юніт Капітал» в особі директора Хлопкової М.С. 10 вересня 2025 року укладено договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 з Адвокатським бюро «Соломко та партнери» (арк.спр.70-71). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язаних з цією справою, позивач надав також Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року (арк.спр.72); Додаткову угоду №25771372062 до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року (арк.спр.73); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Соломко О.В. (арк.спр.75); Акт прийому-передачі наданих послуг від 25 листопада 2025 року (арк.спр 64), відповідно до якого Адвокатське бюро «Соломко та партнери» надало клієнтові ТОВ «Юніт Капітал» такі послуги пов`язані з представництвом інтересів за позовом клієнта до [PERSON] про стягнення заборгованості: - складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №174858 від 13 березня 2025 року; - вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] , за кредитним договором №174858 від 13 березня 2025 року; - підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №174858 від 13 березня 2025 року на рахунок позичальника, яким є [PERSON] ; - підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №174858 від 13 березня 2025 року на рахунок позичальника, яким є [PERSON] , на що витрачено 6 годин. Вартість послуг становить 7000 гривень. Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України відшкодуванню підлягає не будь-яка допомога, а та, що пов`язана зі справою (представництво в суді, підготовка до її розгляду, збір доказів тощо). Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Вивчивши матеріали справи та подану заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновків про таке. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: вивчення документів, підготовка позовної заяви. Суд також враховує категорію та складність справи, суть спору й характер спірних правовідносин, загальну тривалість процесу, кількість учасників справи, кількість та обсяг зібраних та доданих до позовної заяви доказів, а також обсяг документів, що підлягав вивченню у справі. Мають значення у даному випадку і критерії, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтований. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, яка є малозначною, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 гривень, який є завищеним. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторін.

Outcome: approved