Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Вільчинського В.О. звернулася до суду з позовом до Городоцької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача зазначає, що позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо даного домоволодіння після смерті матері. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на домоволодінняза спадкодавцем. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились. Представник позивачки подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про те, що позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за наявними матеріалами за його відсутності. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивачка є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.9). Відомості про батька позивачки відсутні. Дата народження зазначена [INFO] . 16.10.1964 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про одруження, після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.10). [INFO] померла мати позивачки [PERSON] ., що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Згідно архівних витягів з погосподарських книг Городоцької міської ради Хмельницького району за період з 1971 по 1988 р.р., головою двору рахувалась [PERSON] (а.с.11-13). Із довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради №02.14.11-13/168 від 30.05.2023 вбачається, що на день смерті спадкодавиця проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею були зареєстровані та проживали дочка [PERSON] , зять, онук та невістка (а.с.14). Відповідно до довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради №02.14.11-13/167 від 30.05.2023, позивачка [PERSON] вступила у фактичне управління спадковим майном після смерті [INFO] матері [PERSON] : проживала у належному померлій будинку, здійснювала його ремонт, користувалась присадибною земельною ділянкою, тощо. Згідно Архівної довідки №1815/01-15 від 19.09.2025, виданої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №84030150 від 30.01.2026, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. В підтвердження складу спадкового майна до матеріалів справи долучено копію довідки КП «Городоцьке БТІ» від 27.01.2026 №34 про склад спадкового домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з: 1) шлакобетонного житлового будинку «А» загальною площею 90,8 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м.; 2) цегляного хліва «Б» загальною площею 64,3 кв.м.; 3) цегляної літньої кухні «В» загальною площею 36,6 кв.м. (а.с.19). В підтвердження вартості спадкового майна до матеріалів справи також долучено звіт №7 від 29.01.2026 про оцінку майна-домоволодіння, у відповідності до якого його вартість складає 137800,00 грн. Позивачка у встановленому порядку не може оформити право власності на дане домоволодіння, оскільки за життя спадкодавиці не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної діївих.№ 22/02-3/ від 30.01.2026, що міститься в матеріалах справи (а.с.18). Згідно звіту технічного стану житлового будинку та господарських будівель і споруд вбачається, що дане спадкове домоволодіння знаходиться в задовільному стані та придатне для проживання (а.с.24-27). Відповідно до ч.1 ст.524 Цивільного кодексу УРСР в редакції Закону 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ч.1 ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі статтею 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В силу пункту 1 статті 13 Закону України від 7 лютого 1991 року №697-ХІІ «Про власність», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із положень статті 89 ЦПК України слідує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Ці права та обов`язки мають належати спадкодавцеві на момент його смерті. Спадкоємці набувають право на спадщину лише за умови, що вони віднесені законом до спадкоємців померлої особи (за законом або за заповітом) та прийняли спадщину в установленому порядку. За відсутності заповіту право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Відносини спадкування регулюються тим законом, який був чинним на час відкриття спадщини, зокрема, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року до відносин спадкування застосовуються відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, в тому числі щодо кола спадкоємців і порядку прийняття спадщини. Згідно цього Кодексу до спадкоємців за законом відносяться діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого (перша черга) та брати, сестри, дід і бабка померлого (друга черга). Для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, необхідно щоб він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або щоб він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець має вчинити ці дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини), то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved