Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

1. Стислий виклад позиції сторони позивача 1.1. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ, позивач) адвокат Столітній Михайло Миколайович (діє на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.12.2024 № 10/12-2024, ордера на надання правничої допомоги від 22.09.2025 серії АІ № 2062272) звернувся 18.12.2025 до суду (через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) щодо стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту в межах суми 22345,45 грн.. Згадана позовна заява надійшла до суду 18.12.2025 (вх. № 5424/2025). 1.2. Представник ТОВ у поданій позовній заяві зазначає, що 30.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4101055. На підставі цього договору відповідач отримав від ТОВ кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяв на себе зобов`язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно з досягнутою угодою. 1.3. ТОВ був наданий [PERSON] кредит з дотриманням таких умов: тип кредиту «кредит», сума (ліміт) кредиту 3100,00 грн., мета отримання кредиту споживчі (особисті потреби), стандартна процентна ставка 730,00 % річних (або 2,00 % в день), строк кредитування 360 днів. 1.4. Первісним кредитором надані [PERSON] кошти в розмірі, обумовленому договором. Натомість відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення коштів кредитодавцеві. 1.5. Крім того, 04.11.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору від 30.10.2023 № 4101055, на підставі додаткового договору відповідач отримав кредит у розмірі 600,00 грн.. Тож змінена сума кредиту, яку [PERSON] отримав від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», становила 3700,00 грн. 1.6. У подальшому, 25.10.2024, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (як клієнтом) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (як фактором) укладено договір факторингу № 25/10/2024, за цим договором клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі до згаданого договору, в тому числі до [PERSON] в межах суми 22345,45 грн.. 1.7. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є правонаступником ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (як кредитора) за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.10.2023 № 4101055 та додатковим договором від 04.11.2023, за котрими [PERSON] повинен повернути позичені кошти. 1.8. У зв`язку з неповерненням коштів [PERSON] представник позивача звертається до суду за захистом порушеного права, просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 3699,97 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 18645,48 грн. (всього 22345,45 грн.). 1.9. Позивача суд належним чином повідомив про дату, час та місце розгляду здійснення судових засідань у справі № 156/1545/25, представник позивача адвокат Столітній М.М. у тексті позовної заяви висловив клопотання про здійснення судового розгляду справи без його участі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. 2. Стислий виклад позиції сторони відповідача 2.1. Згідно з довідкою Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області від 19.12.2025 № 194/10-09.2025, наданою на запит суду, [PERSON] має останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . 2.2. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача у с. Менчичі рекомендованим поштовим відправленням були направлені копія позовної заяви (з додатками), судові повістки, згадані відправлення повернуті до суду ПВПЗ 83 АТ «Укрпошта» із позначками «адресат відсутній за вказаною адресою». 2.3. Відповідача також було повідомлено про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті «Судова влада України», відповідач для участі в призначених засіданнях не прибув, про наявність поважних причин для цього суду не повідомив, відзиву на позов не надав, будь-які заяви (клопотання) від [PERSON] до суду не надходили. 2.4. Згідно з ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2.5. Оскільки у справі № 156/1545/25 всі згадані умови дотримані, суд в ухвалі від 16.03.2026 прийняв рішення про здійснення заочного розгляду справи за правилами гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. 3. Заяви (клопотання) сторін; інші процесуальні дії у справі 3.1.Ухвалою судді від 19.12.2025 позовна заява ТОВ до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в межах суми 22345,45 грн. прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання щодо розгляду справи на 27.01.2026 на 11 год 00 хв. 3.2. Крім того, одночасно з поданням позовної заяви представник ТОВ Столітній М.М. заявив клопотання про витребування доказів у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - інформації щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] та про підтвердження факту зарахування на цю картку коштів у розмірі 3100,00 грн. та 600,00 грн. від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Ухвалою суду від 27.01.2026 таке клопотання представника ТОВ задоволено, у зв`язку із необхідністю за клопотанням сторони позивача витребувати додаткові докази судове засідання щодо розгляду справи відкладено на 12.03.2026 на 11 год 00 хв, про що повідомлені сторони. Цією ж ухвалою продовжено строку розгляду справи № 156/1545/25 в порядку спрощеного позовного провадження до 12.03.2026. 3.3. Будь-які інші заяви (клопотання) від учасників справи № 156/1545/25 до суду не надходили. 4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами в справі 4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згаданий принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 4.4. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. 4.5. Первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, є фінансовою установою (витяг з Державного реєстру фінансових установ від 21.03.2024 № 27-0026/22319), має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг /крім професійної діяльності на ринку цінних паперів/. 4.6. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений договір від 30.10.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4101055. За цим договором відповідач отримав від ТОВ кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяв на себе зобов`язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно з умовами договору. ТОВ надало [PERSON] кредит з дотриманням таких умов: тип кредиту «кредит», сума (ліміт) кредиту 3100,00 грн., мета отримання кредиту споживчі (особисті потреби), стандартна процентна ставка 730,00 % річних (або 2,00 % в день), строк кредитування 360 днів. Цей договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «К893», надісланого на номер мобільного телефону [PERSON] .. 4.7. Умови надання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредитів також відображені в локальному нормативному акті Товариства Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (нова редакція, затв. наказом директора ТОВ від 08.05.2023 № 36-ОД). 4.8. Крім того, 04.11.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору від 30.10.2023 № 4101055, на підставі додаткового договору відповідач отримав кредит у розмірі 600,00 грн.. Угода підписана електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «Е996», надісланого на номер мобільного телефону [PERSON] .. Після цього змінена сума кредиту, яку [PERSON] отримав від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», становила 3700,00 грн. 4.9. Факт ознайомлення відповідача з обчисленням загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором підтверджено підписами позичальника одноразовими ідентифікаторами, відображеними на тексті Додатку № 1 до договору від 30.10.2023 (в редакції додаткової угоди від 04.11.2023), на Паспорті споживчого кредиту. 4.10. Згідно з довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 01.11.2024 № 20241101-2625 вказане Товариство є фінансовою установою, має право на надання платіжних послуг на підставі ліцензії (рішення Національного банку України від 29.05.2023 № 21/990-РК, 24.05.2024 ліцензія переоформлена), між вказаним Товариством та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» був укладений договір про організацію переказу грошових коштів від 21.02.2022 № 210222-1, на підставі цього договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку [NUMBER] на суму 3100,00 грн., session ID - [NUMBER] , сайт торгівця https://credit7.ua, код авторизації 803126. 4.11. Згідно з довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 01.11.2024 № 93-01111 вказане Товариство є фінансовою установою, надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків (ліцензія Національного банку України від 11.11.2013 № 3), між вказаним Товариством та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» був укладений договір на переказ коштів від 12.03.2019 № ФК-П-19/03-01, на підставі цього договору 04.11.2023 о 14:25? було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта [NUMBER] на суму 600,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 304721903. 4.12. За повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 12.02.2026 № 20.1.0.0.0/7-260209/91323-БТ, наданим на запит суду, банківська картка № [NUMBER] була емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на цю картку 30.10.2023 було отримано переказ коштів на суму 3100,00 грн., також на цю картку 04.11.2023 зараховано переказ на суму 600,00 грн.. 4.13. Зі змісту розрахунку заборгованості за договором від 30.10.2023 № 4101055 убачається, що станом на 25.10.2024 існувала заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на загальну суму 30338,75 грн., позичальником сплачено кошти на суму 7993,30 грн., кредитором борг не списувався, залишок несплаченої заборгованості 22345,45 грн.. 4.14. У подальшому, 25.10.2024, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (як клієнтом) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (як фактором) укладено договір факторингу № 25/10/2024, за цим договором клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі до згаданого договору, в тому числі до [PERSON] в межах суми 22345,45 грн.. Фактор сплатив клієнту кошти у розмірі, обумовленому договором факторингу, що підтверджено копією платіжної інструкції від 01.11.2024 № 3475. 4.15. Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, внесеною до державного реєстру фінансових установа, основні види діяльності: «64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 64.19 Інші види грошового посередництва; 64.91 Фінансовий лізинг; 64.92 Інші види кредитування». 4.16. Згодом, 25.11.2024, єдиним учасником ТОВ «ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ Україна» громадянкою України [PERSON] було ухвалене рішення щодо зміни найменування Товариства на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», організаційно правова форма юридичної особи залишена без змін; у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 44559822 зареєстрована юридична особа - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». 4.17. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є правонаступником ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (як кредитора) за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.10.2023 № 4101055, за котрим [PERSON] повинен повернути позичені кошти. 5. Оцінка суду 5.1. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги по суті, суд дійшов таких висновків. 5.2. Як передбачено ст.11 Цивільного кодексу (ЦК) України, підставою виникнення цивільних правовідносин є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 5.3. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. 5.4. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). 5.5. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. 5.6. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). 5.7. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 5.8. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 5.9. Норми ч.5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (зі змінами) передбачають, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 5.10. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 5.11. На підтвердження існування договірних відносин між [PERSON] (як позичальником) та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (як первісним кредитором) позивачем у справі були надані договір від 30.10.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4101055, додатковий договір від 04.11.2023, Додаток № 1 до цього договору (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором), «паспорт споживчого кредиту» (документ, в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, інформація та контактні дані кредитодавця, порядок повернення кредиту тощо). Договір, додатковий договір, додаток № 1 до договору, підписані відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е996». Відповідач у справі не оспорює факту укладення між ним та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредитного договору, отримання ним позичених коштів на суму 28500,00 грн.. Як убачається з матеріалів справи, перерахування коштів у сумі, визначеній умовами договорів, первісним кредитором здійснювалось на реквізити банківської картки, котру [PERSON] зазначив у заявці на отримання кредиту. За повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 12.02.2026 № 20.1.0.0.0/7-260209/91323-БТ, наданим на запит суду, використана для отримання кредитних коштів банківська картка № [NUMBER] була емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на цю картку 30.10.2023 було отримано переказ коштів на суму 3100,00 грн., також на цю картку 04.11.2023 зараховано переказ на суму 600,00 грн.. Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять. 5.12. Отже, суд вважає доведеним той факт, що між [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виникли зобов`язання із договору кредиту, відповідач отримав кошти на загальну суму 3700,00 грн., однак свої зобов`язання щодо повернення коштів за цим договором виконував не у повному обсязі. 5.13. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 5.14. Як установлено судом, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є правонаступником первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (новим кредитором) у правовідносинах за кредитними договорами. Такий висновок ґрунтується на змісті договору факторингу від 25.10.2024 № 25/10/2024, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (як клієнтом) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»/колишнє найменування юридичної особи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»/(як фактором), цей договір передбачає відступлення за плату первісним кредитором новому кредиторові права вимоги до третіх осіб боржників, у тому числі до [PERSON] .. 5.15. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальником не виконані у повному обсязі зобов`язання перед кредитодавцем (первісним кредитором), кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачем добровільно повернуті лише частково, новий кредитор (як правонаступник ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») має право на отримання від позичальника [PERSON] основного боргу за кредитом (залишок якого становить 3699,97 грн.). 5.16. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до [PERSON] , позивач, крім заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. 5.17. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Отже, ТОВ має право на стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 18645,48 грн. (згідно з наданими стороною позивача розрахунками). 5.18. З огляду на це, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на підставі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.10.2023 № 4101055 (в редакції додаткового договору від 04.11.2023) кошти: 3699,97 грн. основної суми боргу; 18645,48 грн. відсотків за користування кредитом, а всього 22345,45 грн.. Тому позовні вимоги ТОВ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 6.2. Сторона позивача заявила про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору, в розмірі 2422,40 грн., що підтверджено копією платіжної інструкції від 04.12.2025 № 7725 про перерахування коштів через АТ «Перший Український міжнародний банк». 6.3. Крім того, сторона позивача стверджує про наявність понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.. На підтвердження таких витрат позивачем надані до суду: копія договору від 10.12.2024 № 10/12-2024, укладеного між ТОВ та адвокатом Столітнім М.М.; копія заявки на виконання доручення до вказаного договору від 05.11.2025 № 12886 про надання адвокатом Столітнім М.М. послуг професійної правничої допомоги в цивільному судочинстві; копія акта приймання передачі виконаних робіт від 04.12.2025 № 12886; копія рахунку на оплату від 04.12.2025 № 12886-04/12-2025 на суму 10000,00 грн.;копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10, виданого 18.09.2020 Радою адвокатів Київської області копія ордера серії АІ № 2062272 від 04.12.2025 на надання правничої допомоги. 6.4. Відповідач [PERSON] не повідомляв про наявність понесених ним судових витрат у цивільній справі № 156/1545/25. 6.5. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.6. Оскільки рішенням суду від 16.03.2026 у справі № 156/1545/25 вимоги майнового характеру ТОВ до [PERSON] були задоволені повністю, то суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.. 6.7. Поряд з цим, варто зауважити про таке. Положення ч.4 ст. 137 ЦПК України визначають, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 6.8. При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч.4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19). 6.9. Така позиція кореспондується з підходом до вирішення питань щодо компенсації витрат стороні процесу, висловленим у п.154 рішення Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), заява № 58442/00 («Відшкодовуються лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму»). 6.10. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 року у справі № 904/8478/16). 6.11. З урахуванням наведеного, суд бере до уваги складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, ціну позову, зважає на те, що матеріали справи не містять великої кількості документів, необхідних для дослідження, ці матеріали фактично перебували у розпорядженні сторони позивача, збирання матеріалів не вимагало від адвоката значних витрат часу, у цивільних спорах такого характеру судова практика є досить сталою, необхідності вивчення значної кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, адвокат не брав безпосередньої участі у судових засіданнях, судовий розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження. Суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. Тому суд дійшов висновку про необхідність компенсувати з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5000,00 грн..

Outcome: approved