Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 10.02.2025 ТзОВ «Бізнес Позика» через систему «Електронний суд» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 31.01.2025 ТзОВ «Бізнес Позика» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання кредиту №524445-КС-001, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 11 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 35 030 грн., з них: 11 000 грн. - тіло кредиту, 16 940 грн. - проценти за користування кредитом, 5 500 грн. - проценти річних (на підставі ст. 625 ЦК України), 1 590 грн. - комісія за надання кредиту. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також покласти на нього судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. III.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 17.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання (включив в текст позовної заяви) про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Процесуальні перешкоди для розгляду справи за відсутності учасників справи відсутні. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Щодо клопотання про витребування доказів Суд залишив вказане клопотання позивача без задоволення. На переконання суду, в матеріалах справи є достатні докази на доведення обставин, які позивач прагне підтвердити шляхом витребування додаткових доказів. ІV.Фактичні обставини справи 31.01.2025 ТзОВ «Бізнес Позика» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання кредиту №524445-КС-001, за умовами якого (п. 2.1) кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 11 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором (а.с. 18-43). Основні умови кредитування згідно цього кредитного договору: - загальний розмір наданого кредиту: 11 000 грн. (п. 2.6); - строк, на який надається кредит: 24 тижні (п. 2.3); - стандартна процентна ставка: 1 % в день (п. 2.4); - комісія за видачу кредиту - 2 200 грн (п. 2.5); - дата видачі кредиту - 31.01.2025 (п. 2.12); - дата повернення кредиту - 18.07.2025 (п. 2.13); - мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом (п. 2.14); - у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % річних від суми заборгованості (на підставі ст. 625 ЦК України). При цьому проценти річних нараховуються за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 1 % від неповерненої позичальником суми кредиту (п. 7.5). 31.01.2025 ТзОВ «Бізнес Позика» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в сумі 11 000 грн. (підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, а.с. 45). За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 35 030 грн., з них: 11 000 грн. - тіло кредиту, 16 940 грн. - проценти за користування кредитом, 5 500 грн. - проценти річних (на підставі ст. 625 ЦК України), 1 590 грн. - комісія за надання кредиту (дані позовної заяви, а.с. 2-11, розрахунок заборгованості, а.с. 12-14). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. ТзОВ «Бізнес Позика» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали в електронному вигляді договір про надання кредиту №524445-КС-001 від 31.01.2025, який за правовою природою є кредитним договором. Спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування. На підставі цього договору відповідач отримав кредит, взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користуванням ним, однак не виконав їх. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 29 530 грн., з них: 11 000 грн. - тіло кредиту, 16 940 грн. - проценти за користування кредитом, 1 590 грн. - комісія за надання кредиту. Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем. Отже, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту в розмірі 11 000 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 16 940 грн. та комісії за надання кредиту в розмірі 1 590 грн. слід задовольнити. Суд не вбачає підстав для стягнення процентів річних (на підставі ст. 625 ЦК України) в розмірі 5 500 грн, оскільки проценти річних нараховані у період дії в Україні воєнного стану, а тому відповідач є звільненим від обов`язку їх сплати (п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України). Отже, в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів річних (на підставі ст. 625 ЦК України) слід відмовити. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial