Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 07236-06/2024 від 07.06.2024 у загальному розмірі 29050,00 грн та судових витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме 2422,40 грн судового збору та 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 07.06.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07236-06/2024, за умовами якого відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 7000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором. 24.09.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір факторингу № 24092024, відповідно до умов якого та відповідно до статті 512 ЦК України ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 07236-06/2024. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 29050,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 11550,00 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом; 10500,00 гривень заборгованість за штрафом. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07.11.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.01.2026, яке було відкладено на 11.02.2026 та 18.03.2026 у зв`язку з неявкою відповідача. Вказаною ухвалою також задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ "Універсал Банк" докази. Запитувана інформація надійшла до суду 05.12.2025. 08.01.2026 за допомогою системи «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Бронецького Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що відповідач позовні вимоги не визнає та вважає їх недоведеними. Так, відсотки за користування кредитом нараховані в розмірі 1,5% на день із порушенням Закону України «Про споживче кредитування», яким встановлена максимальна відсоткова ставка 1% в день. Нарахування штрафних санкцій (неустойки) після 24.02.2022 є порушенням вимог пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у даній справі є значно завищена та неспіврозмірна з обсягом наданих послуг. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Бронецький Н.В. у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.06.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 07236-06/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. За умовами п. 1.2. Кредитного договору тип кредиту: кредит; мета - на власні потреби Клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів, а датою надання кредиту є 07.06.2024. Дата погашення кредиту 04.10.2024. Згідно з п. 1.4. Кредитного Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Пунктом 1.4.1. Кредитного Договору сторонами погоджена денна процентна ставка, яка становить 1,50 % та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору. Відповідно до п.1.4.2. Кредитного Договору, Клієнт має право до 26.06.2024 сплатити перший платіж, відповідно до Графіку платежу, з урахуванням знижки. За умовами п. 1.6 Кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5375-41хх-хххх-7950 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Видача кредиту відповідачу було здійснено Товариством онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua (п. 2.2. Кредитного договору). Додатком № 1 до вищевказаного договору сторони погодили графік платежів. Згідно з п. 5.3 Договору - у випадках прострочення Клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора W3446. ТОВ «Стар Файненс Груп» складено довідку про ідентифікацію [PERSON] , з відправленням одноразового ідентифікатора W3446 на номер мобільного телефону відповідача. Крім того, 07.06.2024 складена Заявка-анкета на отримання фінансового кредиту [PERSON] та Паспорт споживчого кредиту, згідно з якими сума кредиту 7 000,00 грн, яку нараховано на карту отримувача [NUMBER] хх-хххх-7950; строк кредиту 120 днів; процентна ставка, відсотків: 1,50 % в день, що становить 547,50% річних; загальні витрати за кредитом: 12600,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі): 19600,00 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 12789,71%. 07.06.2024 на банківську платіжну картку відповідача, маска картки [NUMBER] хх-хххх-7950 було зараховано кошти в сумі 7000,00 грн, про що свідчить довідка сервісу онлайн платежів «iPay.ua» від 16.04.2025 №3426_250416092232. Відомостями АТ «Універсал Банк» від 29.11.2025, наданими на виконання ухвали суду, підтверджено, що транзакція, здійснена 07.06.2024 на платіжну картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] у сумі 7000,00 грн була успішною. Грошові кошти за цією транзакцією були зараховані на відповідний рахунок власника банківської картки № [NUMBER] . 24.09.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу № 24092024, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема, згідно витягу з реєстру боржників до вказаного договору про відступлення прав вимоги, до [PERSON] , за кредитним договором №07236-06/2024. Відповідно до положень п. 1.1 Договору факторингу, на умовах, встановлених цим Договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості). Згідно із положеннями п. 1.2. вказаного Договору факторингу, Внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором. Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Як вбачається з Акту приймання-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №24092024 від 24.09.2024, ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» уклали цей акт про те, що Кредитор передав, а Новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 6067. Як вбачається із витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №24092024 від 24.09.2024, від ТОВ «ФК «Стар файненс груп» до ТОВ «ФК «Кредит-капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №07236-06/2024 від 07.06.2024 в сумі 29050,00 грн., з яких: 7000 грн заборгованість по тілу кредиту; 11550,00 грн заборгованість по відсотках; 10500,00 грн заборгованість по штрафам. При вирішенні даного спору суд застосовує наступні правові норми. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як слідує зі змісту частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Частинами першою та другою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З кредитного договору, укладеного між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем, вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув, чим порушив умови договору. Разом з тим, перевіряючи обґрунтованість заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за кредитним договором суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%». Разом з цим пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%. Отже, оскільки Закон України № 3498-ІХ набрав чинності 24.12.2023 та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період перших 120 днів з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року (включно) максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5%, в період наступних 120 днів з 22 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року (включно) 1,5%, а з 21 серпня 2024 року 1%. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, оскільки характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Кредитний договір №07236-06/2024 між сторонами укладено 07.06.2024 у формі електронного документа. З розрахунку заборгованості проведеного ТОВ «Стар файненс груп» слідує, що відсотки за період з 07.06.2024 по 24.09.2024 нараховувалися за денною процентною ставкою 1,50% відсотків в день, тобто у більшому розмірі ніж встановлений законом. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості з 21.08.2024 по 24.09.2024 підлягає перерахунку, виходячи з встановленого пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Максимальний розмір денної процентної ставки за період з 07.06.2024 по 20.08.2024 - 1,5%, з 21.08.2024 по 24.09.2024- 1%, а тому сума процентів за кредитним договором має становити 10325,00 грн ((7000,00 (тіло кредиту) х 1,50% (розмір процентної ставки) х 75 (кількість днів у періоді з 07.06.2024 по 20.08.2024) = 7 875,00 грн.) + (7000,00 (тіло кредиту) х 1% (розмір процентної ставки) х 35 (кількість днів у періоді з 21.08.2024 по 24.09.2024) = 2450,00 грн)). Також, у розрахунку заборгованості відображено, що відповідач кредит не сплачував. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за штрафом в розмірі 10500,00 грн, слід зазначити таке. Відповідно до вимог пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, враховуючи, що позивачем здійснено нарахування штрафу в період дії воєнного стану, вказана сума в силу вимог пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України підлягає списанню позивачем, а тому відсутні підстави для стягнення неустойки (штрафу) з відповідача. Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у доведеному розмірі 17325,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7000,00 грн; заборгованість за несплачиними відсотками за користування кредитом 10325,00 грн. Отже, позовні вимоги слід задовольнити частково. Щодо вимоги у позовній заяві представника позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 8 000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина третя статті 133 ЦПК України). Правнича допомога позивачу надавалася АО «Апологет» на підставі договору про надання правової допомоги від 01.07.2025 за № 0107, відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» повинна бути надана правова допомога, вартість якої узгоджена між сторонами. Вартість послуг згідно детального опису наданих послуг від 08.10.2025 стосовно боржника [PERSON] складає 8 000,00 грн та полягає в усній консультації клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором, ознайомленні з матеріалами справи, погодженні правової позиції клієнта у справі, складанні позовної заяви щодо стягнення заборгованості, подання заяви до суду від імені клієнта (з розрахунком 6 год. 30 хв.) на загальну суму 8 000,00 грн. Згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги адвокат Усенко М.І. представляє інтереси ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» . При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у Теребовлянському районному суді Тернопільської області, суд виходячи із критеріїв реальності, розумності та пропорційності, робить висновок про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу, понесені при розгляді даної справи в суді, у розмірі 2000,00 грн, так як на думку суду, саме такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам та складності справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат та з огляду на часткове задоволення судом заявленого позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 444,72 грн (ціна позову 29 050,00 грн, що становить 100%, з яких задоволено вимог на суму 17325,00 грн, що становить 59,64%).

Outcome: partial