Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 17.09.2021, на підставі заповненої відповідачкою заявки, між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» та відповідачкою було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 49529, відразу після чого позивач перерахував на картковий рахунок відповідачки грошові кошти, в сумі 4500грн. Пунктом 1.2. Договору встановлено строк надання кредиту - 30 днів, кредит повинен був повернутий до 16.10.2021 року. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. Згідно п.1.3 укладеного Договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Окрім цього згідно з п.1.5. Договору, за використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. 17.10.2021 року [PERSON] подала заявку на продовження строку дії Договору. У зв`язку з чим, того ж дня, 17.10.2021 між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» було укладено Додаткову угоду № 2 про продовження строку дії Договору про надання фінансового кредиту № 49529 від 17.09.2021 року. Згідно п.1 укладеної Додаткової угоди, Сторони погодили продовжити строк дії Договору на термін 30 днів до 16.11.2021 року. На виконання цієї угоди 17.10.2021 відповідач сплатила 3487,50 грн, які були зараховані виключно як проценти за користування кредитом за період з 17.09.2021 по 17.10.2021. Надалі відповідач повторно скористалася правом на пролонгацію кредиту, у зв`язку з чим сторони уклали Додаткову угоду № 2 від 17.11.2021, якою сторони погодили продовжити строк дії Договору на термін 10 днів. Строк дії Договору до 27.11.2021. У зв`язку з продовженням строку дії Договору, позичальник зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків: 4. Ця Угода набуває чинності з дня її укладання та діє до повного виконання позичальником зобов`язань за цим Договором. На виконання зазначеної угоди 16.11.2021 та 17.11.2021 відповідач здійснила два платежі, у сумі 662 грн та 2825,50 грн відповідно. Вказані кошти були зараховані виключно як сплата нарахованих процентів за користування кредитом за період з 17.10.2021 по 17.11.2021. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором, в сумі 16650 грн., з яких: тіло кредиту 4500 грн, 675 грн. - комісії за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту, 11475 грн. проценти за користування кредитом, які відповідач у добровільному порядку не сплачує, що й стало підставою для звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, проте направив до суду заяву у якій просив провести розгляд даної справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують, з підстав, викладених у позові та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, проте направила до суду відзив та письмові заперечення у яких факту укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів не заперечувала, однак вимоги позовної заяви про стягнення 675 грн. простроченої комісії за надання кредиту вважала необґрунтованими, а п.1.5 Договору, щодо встановлення комісії у розмірі 15% від суми кредиту, нікчемним, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки товариством не доведено, та не надано доказів наявності, переліку послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. Крім того, заперечувала проти нарахування позивачем відсотків поза межами строку кредитування. Так, відповідно до умов договору та укладених додаткових угод, станом на 27.11.2021 року вона мала сплатити борг в сумі 6300,00 грн., з яких: 4500 грн. тіло кредиту, 1125 грн. проценти за користування кредитом (2,5% в день), 675 грн. комісія за надання кредиту. Таким чином, відповідно до зазначених умов Договору, кредит надавався строком на 70 днів (з 17.09.2021 року до 27.11.2021 року) на загальну суму 4500 грн. та за відсутності інших додаткових угод, продовження строку користування кредитом не відбулось. Докази, які свідчать про подальше узгодження та продовження Сторонами істотних умов кредитування, пролонгація договору, відсутні та матеріали справи їх не містять. Жодних інших платежів окрім тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами та комісії за отримання кредиту умовами договору не передбачено. Оскільки під час продовження строку користування кредитом не було встановлено прострочення виконання зобов`язань, тому позивачем не застосовувалась пеня як штрафна санкція за невчасне виконання або не виконання умов кредитного договору. За такого вимоги позивача про стягнення з неї відсотків за договором про надання фінансового кредиту №49529 від 17.09.2021 року, вважала необґрунтованими та просила задовольнити частково, в розмірі 900 грн. (1125 грн. (проценти за період з 17.11.2021 по 27.11.2021) 225 грн. (залишок надміру сплачених процентів під час пролонгації кредитного договору). Отже, позов просила задовольнити частково, в сумі 5400 грн., з яких: 4500 грн. тіло кредиту, 900 грн.- заборгованість за відсотками. У відповіді на відзив представник позивача виклав твердження аналогічні тим, які містяться у позові та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, відзив, відповідь на відзив, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17.09.2021 [PERSON] уклала з товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» про надання фінансового кредиту №49529, надавши відповідачу грошові кошти у сумі 4500 грн., строком 30 днів, тобто до 16.10.2021. Згідно пп.1.2,1.5 Договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. За використання Системи дистанційного отримання кредиту Клієнт сплачує Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту, що підтверджується копією Договору про надання фінансового кредиту № 49529 від 17.09.2021 року. 17.10.2021 року [PERSON] подала заявку на продовження строку дії Договору. У зв`язку з чим, того ж дня, 17.10.2021 між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» було укладено Додаткову угоду № 2 про продовження строку дії Договору про надання фінансового кредиту № 49529 від 17.09.2021 року. Згідно п. 1 укладеної Додаткової угоди, Сторони погодили продовжити строк дії Договору на термін 30 днів до 16.11.2021 року. На виконання цієї угоди 17.10.2021 відповідач сплатила 3487,50 грн, які були зараховані виключно як проценти за користування кредитом за період з 17.09.2021 по 17.10.2021. Надалі відповідач повторно скористалася правом на пролонгацію кредиту, у зв`язку з чим сторони уклали Додаткову угоду № 2 від 17.11.2021, якою сторони погодили продовжити строк дії Договору на термін 10 днів. Строк дії Договору до 27.11.2021. У зв`язку з продовженням строку дії Договору, позичальник зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків. Ця Угода набуває чинності з дня її укладання та діє до повного виконання позичальником зобов`язань за цим Договором. На виконання зазначеної угоди 16.11.2021 та 17.11.2021 відповідач здійснила два платежі, на суму 662 грн та на суму 2825,50 грн. Відповідно до ч.1,3,4,5,6, ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» - Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» - Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно, судом встановлено, що відповідач прийняла пропозицію укласти кредитний договір, що підтверджується інформацією щодо порядку укладення електронного договору. Таким чином судом встановлено, що укладений кредитний Договір між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19 від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18 від 07.10.2020 року у справі № 127/337824/18 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Відповідачем не надано жодного доказу того, що нею оспорювався зазначений вище кредитний договір раніше, або окремі його умови. Крім того, відповідач зустрічного позову щодо опарення зазначеного кредитного договору щодо його не укладення, не подала. Таким чином судом встановлено, що укладений між сторонами кредитний договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним тому є чинним оскільки відповідає формі, передбаченій ст. 207,208,1047, 1055 ЦК України. Судом встановлено, що кредитодавець належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним з відповідачем кредитним договором, а саме надав відповідачу кредитні та виконав умови Договору, що не заперечується й відповідачем. Судом також встановлено, що відповідачем було сплачено частину заборгованості, а саме 17.10.2021 3470,50 грн., 16.11.2021 662 грн., 17.112026 2825,50 грн., проте у повному обсязі свої зобов`язання відповідач не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, в сумі 16650 грн., з яких: тіло кредиту 4500 грн, 675 грн. - комісії за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту, 11475 грн. проценти за користування кредитом. Доказів того, що відповідач у повному обсязі виконала взяті на себе зобов`язання та сплатила заборгованість за укладеними кредитними договорами суду не надано. Заперечення відповідачки щодо нарахування позивачем відсотків поза межами строку кредитування суд відхиляє, адже позивачем надано детальний розрахунок процентів за користування кредитом, де зазначено, що дата початку нарахування процентів 18.11.2021 р., відповідно до Договору та Додаткових угод № 2 від 17.10.2021, 17.11.2021. Кінцевий строк нарахування процентів по Договору та Додаткових угодах до 27.11.2021 + 92 календарних днів (п.2.3. Договору). Товариством зупинено нарахування процентів 28.02.2022.р., кількість днів користування кредитними коштами складає 92 дні (згідно п. 2.3. Договору) + 10 днів нарахування процентів за користування кредитними коштами (згідно п. 1 Додаткової угоди від 17.11.2021) Період нарахування заборгованості (процентів за користування кредитом) 18.11.2021 - 27.02.2022. Позивачем надана виписка з особового рахунку [PERSON] , в якій наявний розрахунок заборгованості, який узгоджується з умовами договору фінансового кредиту і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості відповідача за цим договором. Таким чином, суд погоджується з нарахованим позивачем загальним розміром заборгованості по тілу кредиту та процентам в загальній в сумі 15975 грн. Не заслуговують на увагу й заперечення відповідачки щодо неправомірного нарахування комісії, в сумі 675 грн., адже таке нарахування комісії не суперечить змісту укладеного з позичальницею договору, оскільки підписавши кредитний договір вона взяла на себе зобов`язання сплатити товариству комісію, в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 265 ЦК України - Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами знайшло своє підтвердження порушення прав позивача, яке виражається в неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та погоджених сторонами відсотків за укладеним кредитним договором. Тому у відповідності до обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за укладеним кредитним договором у сумі в сумі 16650 грн., з яких: тіло кредиту 4500 грн, 675 грн. - комісії за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту, 11475 грн. проценти за користування кредитом, в зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, слід покласти на відповідачку.

Outcome: approved