Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

2 лютого 2026 року позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 13 жовтня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір № 4911391 про надання споживчого кредиту. 10 лютого 2023 року було укладено договір № ФК 10-02/23, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» право вимоги за договором № 4911391 про надання споживчого кредиту від 13 жовтня 2021 року. 1 серпня 2025 року було укладено договір № 01-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за договором № 4911391 про надання споживчого кредиту від 13 жовтня 2021 року на загальну суму 21221 грн. 3 грудня 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 5409513. 29 листопада 2021 року було укладено договір № 29/11-1, відповідно до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором № 5409513 від 3 грудня 2021 року. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитним договором № 5409513 від 3 грудня 2021 року. 28 серпня 2025 року було укладено договір № 28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитним договором № 5409513 від 3 грудня 2021 року на загальну суму 6647,47 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь: - заборгованість за договором № 4911391 про надання споживчого кредиту від 13 жовтня 2021 року в сумі 21221 грн.; - заборгованість за кредитним договором № 5409513 від 3 грудня 2021 року в сумі 6647,47 грн.; - судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.; - витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Ухвалою від 12 лютого 2026 року у справі було відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Сторони отримали копію ухвали про відкриття провадження у справі, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, відповідач відзив на позов до суду не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 13 жовтня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір № 4911391 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. строком на 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації зі сплатою процентів за користування кредитом. 3 грудня 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 5409513, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. строком на 28 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаними договорами, унаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунків, наданих позивачем, становить: - за кредитним договором № 4911391 від 13 жовтня 2021 року 21221 грн., з якої 7000 грн. тіло кредиту, 14221 грн. нараховані проценти на дату відступлення права вимоги; - за кредитним договором № 5409513 від 3 грудня 2021 року 6647,47 грн., з якої 4000 грн. тіло кредиту, 2574,60 грн. нараховані проценти на дату відступлення права вимоги, 64 грн. інфляційні збитки та 8,87 грн. 3% річних. Інші відомості щодо розміру заборгованості в матеріалах справи відсутні. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. 10 лютого 2023 року було укладено договір № ФК 10-02/23, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» право вимоги за договором № 4911391 про надання споживчого кредиту від 13 жовтня 2021 року. 1 серпня 2025 року було укладено договір № 01-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за договором № 4911391 про надання споживчого кредиту від 13 жовтня 2021 року на загальну суму 21221 грн. 29 листопада 2021 року було укладено договір № 29/11-1, відповідно до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором № 5409513 від 3 грудня 2021 року. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитним договором № 5409513 від 3 грудня 2021 року. 28 серпня 2025 року було укладено договір № 28-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитним договором № 5409513 від 3 грудня 2021 року на загальну суму 6647,47 грн. На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умов договорів не виконав та не бажає у повному обсязі погасити заборгованість за цими договорами у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн., оскільки їх понесення позивачем підтверджується матеріалами справи. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідачем не подано клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не доведено неспівмірності цих витрат, а тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved