Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в кінці 2016 року вона познайомилась з відповідачем у справі [PERSON] .. В цей час позивач працювала офіціанткою, а відповідач охоронником в розважальному клубі «Город» в м. Києві. Після знайомства з відповідчем у них виникли стосунки. З квітня 2017 року вони почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, винаймали квартиру в м. Києві, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, взаємні права та обов`язки. В листопаді 2017 року сторони разом виїхали до Польщі, де влаштувались на роботу. В Польщі позивач і відповідач разом проживали та працювали на одній фабриці протягом трьох місяців. Через три місяці проживання та роботи в Польщі позивач повернулась до України, а [PERSON] залишився в Польщі. На час повернення з Польщі позивач була вагітною, про що повідомила відповідача. Спочатку [PERSON] зрадів звістці про вагітність. Але через певний час почав говорити про те, чи не поспішили вони з вагітністю та народженням дитини та пропонував зробити аборт. Оскільки ця вагітність була першою, а аборт міг негативно вплинути на стан здоров`я, були ризики, що в майбутньому позивач не зможе народжувати та мати дітей, вона вирішила народжувати дитину. Факт стосунків з [PERSON] , проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, підтверджується фотографіями, копії яких додаються. [INFO] в місті Богуслав в пологовому відділенні Богуславської ЦРЛ позивач народила сина [PERSON] . [PERSON] , знаючи що позивач знаходиться в пологовому відділенні Богуславської ЦРЛ та буду народжувати дитину, приїхав до пологового відділення Богуславської ЦРЛ, чекав народження дитини, а після народження навіть тримав сина на руках. Після народження сина, відповідач знову поїхав на роботу до Польщі. Через три місяці [PERSON] повернувся із Польщі, зустрівся з позивачем і сином та сказав, що він не готовий бути батьком, щоб позивач ростила сина сама, щоб оформляла документи як мати-одиначка. Після цієї розмови з [PERSON] , оскільки з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі, після народження дитини позивач вирішила в свідоцтві про народження сина [PERSON] в графі «батько» записати своє прізвище [PERSON] , а ім`я та по батькові - батька, що передбачено ч. 1 ст. 135 СК України. Враховуючи викладене вище позивач просить суд визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] . Богуславському відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства остиції (м.Київ) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] № 157, складеного 09 жовтня 2018 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області: виключити з актового запису відомості про [PERSON] , як батька [PERSON] ; змінити запис про батька, вказавши « [PERSON] » замість « [PERSON] »; змінити прізвище дитини, вказавши « [INFO] », замість « [INFO] ». Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2024 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства залишити без руху. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.10.2024 призначено у справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2025 поновлено провадження у справі. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2025 приєднано до матеріалів цивільної справи в якості доказів: скріншоти переписки між позивачем та відповідачем в месенджері «Телеграм», які подані разом з клопотанням про витребування доказів від 15.04.2025 №5935. Витребувано з Медичного генетичного центру «medical genetic center MAMA PAPA» результати дослідження № 45925-51563 аналіз ДНК на батьківство [PERSON] . Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2025 закрито підготовче судове засідання у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Невкритого Валерія Михайловича задоволено та викликано для допиту під час судового розгляду свідків [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Невкритий В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Не заперечували щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являвся, про дату, місце та час розгляду справи належно повідомлений за зареєстрованим місцем проживання відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона є матір`ю [PERSON] .. Спочатку донька з відповідачем проживали як сім`я у м. Києві, де винаймали квартиру і працювали. Потім разом виїхали до Польщі. З Польщі донька приїхала разом з [PERSON] і вже була вагітна. Відповідач повернувся до Польщі, а донька залишилася вдома. Коли [PERSON] народжувала сина, [PERSON] приїхав і пару днів був з ними. Після чергового приїзду з Польщі відповідач повідомив, що він не готовий стати батьком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що він брат позивача та надав аналогічні показання. Суд, заслухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] вели сімейне життя без реєстрації шлюбу, проживали разом із квітня 2017 по лютий 2018 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Від цих стосунків [INFO] народився син [PERSON] . Батьками [PERSON] у свідоцтві про народження серії [NUMBER] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про народження № 157 від 09.10.2018, складеного Богуславським районним віддлом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Положеннями статей 125, 126, 135 СК України врегульовано питання про визначення походження дитини, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою. Так, відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перша статті 135 СК України). Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що Сімейний кодекс України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved