Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

09.02.2026 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчук Я.Я. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 5126467 від 30.09.2021 року в розмірі 25585,39 грн, судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 13000 грн. В обґрунтування позову вказує, що 30.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір № 5126467, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 20000,00 грн., які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. 26.07.2024 року було укладено договір факторингу № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5126467. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 5126467 від 30.09.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 25585,39 грн., з яких: 12237 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12348,39 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1000 грн. - заборгованість за комісіями. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 5126467 від 30.09.2021 року у розмірі 25585,39 грн та понесені у справі судові витрати. Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.02.2026 року у справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві до суду просив розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. Оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення на підставі ст. 280-289 ЦПК України, тому у суду є підстави для заочного розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 5126467. Вказаний договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно п.1.1. Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений у п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п.1.2-1.4 Договору, сума кредиту становить 20000 грн., кредит надається строком на 29 днів з 30.09.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 29.10.2021 року. Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 3654 грн., які нараховуються за ставкою 0,63 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Судом встановлено, що ТОВ «МІЛОАН» умови договору виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в кредит шляхом переказу на його картковий рахунок в сумі 20000,00 грн., що підтверджується квитанцією LIQPAY від 30.09.2021 року, ID операції1779092102, призначення операції: кошти згідно договору 5126467, найменування платіжного інструменту: 516874*06. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 5126467, відповідач має заборгованість в сумі 25585,39 грн., з яких: 12237 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12348,39 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 1000 грн.- заборгованість за комісіями. Судом встановлено, що 26.07.2024 року було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5126467, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до витягу з додатку № 3 Реєстру боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 5126467 в сумі 25585,39 грн. з яких: 12237 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12348,39 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 1000 грн.- заборгованість за комісіями. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 ст. 627 ЦПК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст.639 ЦК України.) За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. П. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов договору. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, не повернув кредит у визначений строк, не сплатив проценти за користування ним, чим порушив вимоги, встановлені кредитним договором. Позивачем належними та допустимими доказами доведено набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором № 5126467 від 30.09.2021. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Надані позивачем докази підтверджують наявність у відповідача за вказаним кредитним договором заявленої заборгованості в загальному розмірі 25585,39 грн, яка нарахована відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, викладених в позовній заяві обставин не спростував, власного розрахунку заборгованості не надав. На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 5126467 від 30.09.2021 в розмірі 25585,39 грн. Враховуючи задоволення позову відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, заявкою на надання юридичної допомоги №2312 від 01.12.2025 року з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, відповідно до яких витрати на правничу допомогу у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] склали 13000 грн. Відповідач заперечень проти розміру витрат на правничу допомогу до суду не надав, а тому у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. З цих підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved