Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У лютому 2026 року позивач вперше звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 07 червня 2019 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак сімейне життя між подружжям не склалось, через різні погляди на життя, матеріальний добробут родини, ведення спільного побуту та спілкування з друзями сім`ї та родичами, а також через відсутність взаєморозуміння, втрати почуттів один до одного. Через зазначені суперечності між сторонами виникають конфліктні ситуації та сварки, які, негативно впливають на їх психологічний стан, як подружжя, у зв`язку з чим шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного побуту та господарства. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають.Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2026 року зазначена справа розподілена та передана судді Колесніченко О.В. 09 лютого 2026 року. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 11 лютого 2026 року, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилася. 25 лютого 2026 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, та, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час і місце розгляду справи, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача за правилами ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України справа підлягає розглядові судом в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07 червня 2019 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 459, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 5). Сімейне життя не склалося, через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та втрати почуттів один до одного. Наразі шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя проживає окремо та не веде спільного господарства та побуту. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, неявка відповідача до суду, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved