Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Подільського районного суду міста Полтави із вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 78948,26 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що відповідачем за період з 01.03.2021 по 31.07.2025 за адресою: [ADDRESS] , який належить відповідачу на праві власності, про що свідчить Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, було спожито природний газ на суму 78948,26 грн, вартість якого не сплачена. Позивач з 01.11.2018 як суб`єкт ринку газу здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують природний газ для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу». Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Відповідач являвся споживачем постачальника «останньої надії» та був включений до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії» яку зазначено у витягі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку позивача. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020р. № 917-р постачальником «останньої надії» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Отже, товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт боржника на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії». Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 22.09.2025 позовну заяву ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 08.10.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вона вказує, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі в зв`язку з тим, що за даною адресою не споживала природній газ. На даний час у неї відсутні докази, які підтверджують даний факт, але при їх отриманні відразу надасть їх до суду. На даний час звернулася до оператора ГРМ з проханням надати інформацію про обсяг споживання природного газу , але в повному обсязі інформацію не отримала. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 26.11.2025 за клопотанням представника відповідача витребувано у АТ «Полтавагаз» копію акта припинення газопостачання за адресою: [ADDRESS] . 24.12.2025 на виконання вимог ухвали від 26.11.2025 від АТ «Оператора газорозподільної системи «Полтавагаз» до суду надійшов акт № 395/23 припинення (обмеження) розподілу природного газу від 31.07.2023 за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 20.01.2026 за клопотанням представника відповідача витребувано у АТ «Полтавагаз» інформацію про об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.03.2021 по 31.07.2025 та інформацію про останні відомі показники газового лічильника за адресою: [ADDRESS] . 06.02.2026 на виконання вимог ухвали від 20.01.2026 від АТ «Оператора газорозподільної системи «Полтавагаз» до суду надійшла інформація щодо фактичного використання об`ємів природного газу по об`єкту за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2021 по 31.07.2025 та відомості контрольного зняття показників лічильників за 18.09.2025. 18.03.2026 представник відповідача адвокат Юхимець А.В. надав до суду додаткові письмові пояснення, з яких виходить, що відповідач дійсно є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з 08.04.2021 . Позивач в своєму позові зазначає, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в період з 01.03.2021 по 31.07.2025 (включно) було спожито природний газ на загальну суму 78948,26 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Даний факт не відповідає дійсності виходячи з наступного. Відповідно до акту оператора ГРМ № 395/23 від 31.07.2023 року в житловому будинку припинено розподіл природного газу. Відповідно до інформації наданої оператором ГРМ суду фактичне використання об`ємів природного газу в житловому будинку за період з 01.03.2021 по 01.08.2025 становить 2180 метрів кубічних. Тариф на момент споживання природного газу діяв на рівні 7,95689 грн за 1 м. кубічний. Таким чином розмір заборгованості відповідача перед позивачем ,виходячи з фактично спожитого обсягу природного газу, становить 17346,02 гривень з наступних розрахунків: 2180 (обсяг фактичного використання природного газу) * 7,95689 (тариф який діяв в момент споживання газу). Даний розмір заборгованості узгоджується з актом звірки від 17.03.2026 та рахунком позивача. Позивач в свою чергу не довів належними та допустимими доказами факт наявності у відповідача боргу за спожитий природний газ на загальну суму 78948,26 грн. просив відмовити позивачеві у задоволенні позову у повному обсязі. Також, 18.03.2026 представник відповідача адвокат Юхимець А.В. надав до суду клопотання про долучення доказів, а саме :акту звірки № 4242608-в від 26-03-17 взаємних розрахунків за період з 2025-11-01 по 26-03-17 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» і споживачем природного газу [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце, у судове засідання не з`явилася доручивши представляти свої інтереси адвокату Юхимцю А.В. Представник відповідача [PERSON] адвокат Юхимець А.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що відповідач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] лише з 08.04.2021, розрахунки здійсненні позивачем по надуманим умовним обсягам споживання. Обсяги споживання газу надані АТ «Оператора газорозподільної системи «Полтавагаз» відрізняються від обсягів зазначених позивачем у розрахунку. За період який позивач просить стягнути заборгованість відповідачем було спожито 2180 м.куб., тариф, який діяв в період споживання становить 7,95689 грн., якщо перемножити обсяг спожитого газу на тариф виходить 17346,02 грн, що підтверджується актом звірки № 4242608-в від 2026-03-17. Зазначив, що інформація по рахунку є не належним доказом, оскільки не підписаний жодною посадовою особою, а інформація наведена в ній суперечить інформації щодо обсягу споживання газу наданій АТ «Оператора газорозподільної системи «Полтавагаз». Позовні вимоги не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2494 від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Вказаними Правилами визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі - ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.5 правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496та п.4 глави 1 Розділу 1 Кодексу газорозподільних систем). Таким чином, навіть за відсутності підписаної відповідачем заяви-приєднання, фактичним підключенням об`єкту відповідача до ГРМ та фактичним споживанням природного газу підтверджується факт приєднання відповідача до публічного договору розподілу природного газу, укладеного між позивачем та відповідачем. Такі висновки суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 07.10.2021 по справі №468/1649/20-ц. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22.07.2020 року №917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії». Постачальник «Останньої надії» - компанія, яка зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишається без постачальника. Відповідно до положень п.1 розділу VI Правил Постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2501, який є публічним, а його умови однаковими для всіх споживачів. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених п. 3 розділу VI Правил, з урахуванням вимог ст. ст. 205, 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. За договором постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. В період з 08.04.2021 по 31.07.2025 [PERSON] одержувала послуги з постачання газу від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як постачальника «останньої надії», на основі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 . Таким чином, [PERSON] з 08.04.2021 по 31.07.2025 була споживачем постачальника «останньої надії» та була включена до реєстру споживачів постачальника «Останньої надії» та споживала газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії», яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку відповідача. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №755/14208/17-ц та від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (пункт 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами з постачання природного газу, які надавало ТОВ «ГК «Нафтогаз України». [PERSON] з 08.04.2021 є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актуальною інформаційною довідкою «Опендатабот» № 5005369888049-17246531061 від 08.08.2025 (а.с. 13). Отже, зазначені відомості вказують на те, що на [PERSON] , як на власника, розповсюджується тягар по утриманню майна, а саме житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до cт. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також згідно cт. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду у разі порушення споживачами умов договору. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Відповідно до підпункту 1 п. 4.4 розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», що є оператором газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (АТ «Полтавагаз»), згідно вимог Кодексу газорозподільних систем затверджених Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року. Відповідно до п. 2 Глави 7 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи затвердженого постановою КРЕКП № 2493 від 30.09.2015 року визначено у п. 2, що у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів / споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до числа газовоого місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу відбір / споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювальним (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживача природного газу, така інформація додаткового надається в розрізі газових днів газового місяця (М). Відповідно до п. 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційному платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ «Оператор ГТС»), та і подальшому імпортується Товариством у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Наведені вище обставини, вказують про те, що постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого / спожитого споживачем природного газу. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, що визначені Оператором ГРМ на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу. Як вбачається із інформації по рахунку № [NUMBER] , ЕІС код 56ХМ26І010088277 за період з 01.03.2021 по 01.07.2025 [PERSON] спожито станом на: 01.01.2022 961 м.куб., 01.03.2022 757 м.куб., 01.04.2022 586 м.куб., 01.05.2022 277 м. куб., 01.06.2022 174 м. куб., 01.07.2022 226 м. куб., 01.08.2022 142 м. куб., 01.09.2022 412 м.куб., 01.10.2022 681 м. куб., 1.12.2022 975 м.куб., 01.01.2023 1086 м.куб., 01.02.2023 1199 м. куб., 01.03.2023 934 м. куб., 01.04.2023 764 м.куб., 01.05.2023 378 м.куб., 01.06.2023 169 м.куб., 01.07.2023 201 м.куб., а всього 9922 м.куб. Заборгованість за період з 01.03.2021 31.07.2025 становить 78948,26 грн. (а.с. 11) Відповідно до інформації щодо фактичного використання об`ємів природного газу по об`єкту за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2021 по 31.07.2025, ЕІС код 56ХМ26І010088277 [PERSON] спожито у січні 2022 220 м.куб., лютому 2022 219 м.куб., березні 2022 250 м.куб., квітні 2022 160 м.куб., травні 2022 30 м.куб., червні 2022 25 м.куб., липні 2022 6 м.куб., серпні 2022 8 м.куб., вересні 2022 10 м.куб., жовтні 2022 91 м.куб., листопаді 2022 125 м.куб., грудні 2022 250 м.куб., січні 2023 200 м.куб., лютому 2023 205 м.куб., березні 2023 195 м.куб., квітні 2023 160 м.куб., травні 2023 10 м.куб., червні 2023 11 м.куб., липні 2023 5 м.куб., а всього 2180 м.куб. При цьому кінцевий показник у лютому 2023 року зазначений 2756 (а.с. 80) Згідно акту № 395/23 припинення (обмеження) розподілу природного газу від 31.07.2023, складеного працівниками АТ «Полтавагаз» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] здійснено припинення розподілу природного газу на об`єкті та виконані роботи з встановлення заглушки на вводі перед РДГС, встановлена пломба R36924159. У відомості контрольного зняття показників лічильника від 18.09.2025 за адресою: [ADDRESS] зафіксований показник 2756 (а.с. 81). Із акту звірки № 4242608-в від 17.03.2026 взаємних розрахунків за період з 01.11.2025 по 17.03.2026 між ТОВ «Газопостачальна організація «Нафтогаз України» і споживачем природного газу [PERSON] вбачається, що даний акт складено про те, що споживач природного газу і постачальник природного газу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», за даними обліку погоджують наступні стан взаємних розрахунків. За даними ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» по о/р № [NUMBER] , за адресою: м. Полтава, майдан Холодногірський, буд. 44, станом на 17.03.2026 заборгованість складає 17346,02 грн. (а.с. 91) Крім того, у розрахунку за спожитий природний газ у лютому 2026 за адресою: м. Полтава, майдан Холодногірський, буд. 44, о/р № [NUMBER] , ЕІС код 56ХМ26І010088277, борг становить 17346,02 грн. (а.с. 90) Отже,витребувані за клопотанням представника відповідача докази підтверджують передачу показників відповідачем, з яких вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 2180 м.куб., що згідно тарифу, наведеному позивачем у додатку Фінансовий стан, складає 17346,02 грн. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, зменшивши їх на вказану суму. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 21.97%, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 532,23 грн.,що є 21,97% від суми сплаченого судового збору 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial