Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Позивач Недригайлівська селищна рада, як орган опіки та піклування в особі селищного голови Волкова К.В. звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача [PERSON] , та просить суд позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову до досягнення кожною дитиною повноліття. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] , [INFO] , у лютому 2025 року залишила своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у тітки [PERSON] , [INFO] , яка без реєстрації проживає за адресою: [ADDRESS] . Сім`я [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Недригайлівської селищної ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах у зв`язку із невиконанням матір`ю [PERSON] батьківського обов`язку стосовно власних дітей. За словами [PERSON] її племінниця [PERSON] залишила своїх дітей на два-три дні, щоб упорядкувати свій житловий будинок, який знаходиться у селі Миколаївка. 10.06.2025 у сім`ї [PERSON] , жительки селища Недригайлів, виявлені малолітні діти: [PERSON] , та [PERSON] . Того ж дня відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] поліцейським офіцером громади складені Акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Отже, малолітні діти [PERSON] та [PERSON] близько п`яти місяців перебували у родині родички. Діти пояснювали, що вони зі своєю матір`ю проживали в селищі Миколаївка, Сумського району, Сумської області. [PERSON] навчався у другому класі Миколаївського ліцею Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області. З 10.06.2025 по 17.06.2025 малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] , перебували у педіатричному відділенні КНП «Недригайлівська лікарня». 17.06.2025 на підставі направлення служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації від 16.06.2025 № 01-19/829 малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовані до комунального закладу Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області на повне державне утримання. В закладі діти перебували до 29.07.2025 року. Відповідно довідки дирекції комунального закладу Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області від 29.07.2025 року № 174 стало відомо, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були вихованцями закладу в період з 17.06.2025 року по 29.07.2025 рік. За час перебування дітей в закладі, гр. [PERSON] жодного разу не відвідала власних дітей, не телефонувала та не цікавилася станом здоров`я малечі. У заклад діти прибули в занедбаному стані. Після проведеного медичного обстеження у дітей було виявлено дуже низький гемоглобін, що свідчить про відсутність повноцінного харчування. Відповідно до листа служби у справах дітей Сумської обласної військової адміністрації від 29.07.2025 № 01-19/1092 «Про вибуття [PERSON] [PERSON] », погоджено вибуття дітей із вищевказаного закладу. На підставі рішення виконавчого комітету Березівської сільської ради Шосткинського району Сумської області від 23.07. 2025 року № 135 «Про створення прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] та передачу на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю дітей, позбавлених батьківського піклування», [PERSON] та [PERSON] влаштовані у родини прийомних батьків. Недригайлівська селищна рада як орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] , ухиляється від виконання батьківського обов`язку по відношенню до своїх малолітніх дітей. Відповідач не страждає від душевних хвороб і не має перешкод для спілкування з дітьми з боку інших осіб. Позивач вважає, що [PERSON] систематично не виконує свої батьківські обов`язки, хоча і має для цього можливості. Тому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання. Ухвалою від 02.10.2025 провадження у справі відкрито, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 12.12.2025 підготовче провадження закрито, розпочато розгляд справи по суті. У судовому засіданні представник позивача Сопік С.Д. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що службі у справах дітей стало відомо про те, що [PERSON] залишила свої дітей у тітки [PERSON] . Коли діти були виявлені та вилучені від [PERSON] , вони були в занедбаному стані, мали малу вагу та погані показники здоров`я. Під час бесіди з дітьми представник довідалася, що мати не піклувалася про них, жорстоко поводилася з ними, тому діти її бояться та не бажають повертатися до неї. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила, своїм правом на подання відзиву не скористалась, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Залучені до участі у справі треті особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Пояснили, що з липня 2025 року діти [PERSON] та [PERSON] передані їм на виховання. В сім`ї створені всі належні умови для їх проживання і розвитку, [PERSON] ходить до школи, [PERSON] в дитячий садок. Діти адаптувалися до життя в сім`ї. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, допитавши свідка, з`ясувавши думку дітей вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.13,19). Відповідно до запису у Повному витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] від 26.06.2025 року (№ витягу: 00052037942) зазначено, що відомості про зміни актового запису внесено до Реєстру, а саме: 26 квітня 2017 року реєстратором Ковпаківського районного у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Сумській області, відповідно до спільної заяви батька та матері про визнання батьківства, батько дитини зазначений як [PERSON] , громадянин Іраку (а.с.14-15). Відповідно до запису у Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] від 26.06.2025 року (№ витягу: 00052031908) зазначено, що батько дитини [PERSON] , громадянин Іраку (а.с.20-23). З пояснень представника позивача та наданих доказів ( а.с.41-43) встановлено, що ході проведеної роботи службою у справах дітей Недригайлівської селищної ради місце проживання/перебування батьків дітей не вдалося встановити. Із копії акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 10.06.2025 року (а.с.16,24 ) встановлено, що у [PERSON] були виявлені та вилучені діти [PERSON] , 2016 року народження, [PERSON] , 2019 року народження. З пояснень дітей вбачається, що 24.01.2025 їхня мати [PERSON] привезла їх до своєї тітки на кілька днів , але не забрала їх до того часу. Рішеннями Недригайлівської селищної ради №112,113 від 26.06.2025 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітнім дітям [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 10.06.2025, надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.17, 25). Із характеристики учня 2 класу Миколаївського ліцею [PERSON] встановлено, що він навчатися до школи прийшов з низьким рівнем готовності. Батьки не приділяли уваги навчанню сина. На рекомендації та поради класного керівника [PERSON] реагувала неадекватно, виражаючи агресію. За період навчання в ліцеї здобувачем освіти допускались пропуски уроків без підтвердження довідками. Для виправдування пропущених уроків мати учня [PERSON] знаходила різні причини (хвороба сина або її, зламаний телефон тощо). Із 5 лютого по 18 березня 2025 року [PERSON] не доєднувався до онлайн уроків, пропустивши 30 навчальних днів. Мати [PERSON] обіцяла вирішити найближчим часом проблему з навчанням, але ніяких заходів при цьому не вживала. Всі повідомлення і звернення від класного керівника отримувала. Із лютого 2025 року на телефонні дзвінки класного керівника та дирекції не відповідала, із батьківського чату вийшла (а.с.32-33). Із листа КЗ Сумської обласної ради Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були вихованцями закладу в період з 17.06.2025 року по 29.07.2025 року. За час перебування в закладі дітей мати жодного разу не відвідала, не телефонувала, не цікавилася здоров`ям дітей. В заклад діти прибули в занедбаному стані. Після проведеного медичного обстеження у дітей було виявлено дуже низький гемоглобін (а.с.39). Рішенням виконавчого комітету Березівської сільської ради Шосткинського району Сумської області №135 від 23.07.2025 «Про створення прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] та передачу на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю дітей, позбавлених батьківського піклування» №135 від 23.07.2025 створено прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що проживають за адресою: [ADDRESS] . Затверджено прийомними батьками [PERSON] та [PERSON] . Із 29.07.2025 на виховання та спільне проживання влаштовано у прийомну сім`ю дітей позбавлених батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.36-37). Листом Служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації №01-19/1092 погоджено вибуття дітей, позбавлених батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з влаштуванням до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Березівської сільської ради Шосткинського району від 23.07.2025 № 135 «Про створення прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] , та передачу на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю дітей, позбавлених батьківського піклування» (а.с.38). Передача дітей у прийомну сім`ю відбулася згідно актів про передачу дитини у сім`ю (опікуна, піклувальника, батьків-вихователів, прийомних батьків) від 29.07.2025 (а.с.34-35). Рішенням виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради №166 від 26.09.2025 затверджено рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Недригайлівської селищної ради (протокол № 12 від 25.09.2025 року) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; визнано за доцільне позбавлення її батьківських, стосовно її малолітніх дітей. (а.с.44-45). Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] та [PERSON] встановлено, що обстежено умови проживання [PERSON] , [PERSON] , що проживають за адресою: [ADDRESS] . Власником будинку є [PERSON] . Будинок з усіма зручностями. Є господарські будівлі, город, худоба та птиця. Помешкання складається з кухні, вітальні, 5 кімнат, санвузол. Все знаходиться в належному санітарному стані. Нещодавно здійснено поточний ремонт. В наявності необхідний перелік меблів нового зразку, предметів побутової техніки. Діти забезпечені комп`ютерною технікою. В будинку проживають двоє рідних дітей прийомних батьків, а також прийомні діти прийомних батьків: [PERSON] , [PERSON] . Помешкання будинку просторе, належним чином мебльоване: в наявності диван-ліжко, ліжка для дітей, письмові столи, стільці, шафи для одягу, комп`ютери, ноутбук. В дитячих кімнатах відведено місце для відпочинку, навчання та розваг дітей. Діти доглянуті, охайні, в кімнатах порядок, ліжка застелені. В достатній кількості продукти харчування. Комісія вважає, що за вказаною адресою створені всі необхідні умови для проживання дітей-вихованців, а батьки в змозі забезпечити повноцінний розвиток дітей та проживання (а.с.83). Малолітні діти [PERSON] , як учень 3 класу, та [PERSON] , як вихованка групи дітей дошкільного віку, за місцем проживання відвідують КЗ «Березівський навчально-виховний комплекс; загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, дошкільний навчальний заклад «Веселка», виховуються у родині прийомних батьків [PERSON] та [PERSON] , які приділяють належну увагу створенню необхідних умов для дітей, що підтверджується копіями характеристик (а.с.81-82). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] є її рідною племінницею. Свідок має своїх четверо дітей. В лютому 2025 року [PERSON] привезла своїх трьох дітей та попросила свідка, щоб остання дозволила дітям побути в неї, поки вона не вирішить питання з своїм житлом. [PERSON] погодилася залишити старших дітей [PERSON] та [PERSON] , а найменшу [PERSON] , якій ще не було року попросила племінницю забрати, так як вона ще дуже мала. [PERSON] забрала найменшу дитину, а [PERSON] і [PERSON] лишилися. До часу вилучення дітей [PERSON] приїхала один раз за документами і більше не приїжджала. Коштів на утримання дітей чи будь яких речей для них племінниця не передавала, долею дітей не цікавилася. В червні 2025 дітей у неї вилучила служба у справах дітей з поліцією. Судом з`ясовано думку малолітніх дітей щодо можливості позбавлення їх матері батьківських прав. Діти кожен окремо в силу свого віку і розуміння пояснили, що мати їх залишила у тітки і не відвідувала. Повертатися до матері вони не хочуть, бо вона погано з ними поводилася, карала. Діти хочуть проживати у своїх прийомних батьків, де мають все необхідне для життя і навчання. Лише сумують за своєю маленькою сестричкою. За змістом пункту 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція 1950 року) кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2 статті 8 Конвенції 1950 року). Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, забезпечення безпечних умов життя дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пунктом 16 Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме те що [PERSON] покинула своїх дітей в с. Недригайлів у тітки [PERSON] ще в лютому 2025 року та з того часу їх долею не цікавилася, не відвідувала та не спілкувалася, не надавала матеріальної допомоги на їх утримання, не забрала дітей від тітки та не вживала заходів для повернення дітей з Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області свідчить про її байдуже ставлення до своїх малолітніх дітей та ухилення її від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, піклуванню, тому її слід позбавити батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . При цьому, не зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який допускається лише тоді, коли змінити поведінку у кращу сторону неможливо, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє [PERSON] права на спілкування із дітьми побачення з ним, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки малолітні діти відповідача влаштовані у прийомну сім`ю, відповідач є їх матір`ю, працездатна, відповідно до ст. 180 СК України, суд вважає за необхідне стягувати з неї аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно зі ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір з відповідача у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved