Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором № 449833-КС-001 про надання кредиту від 17.02.2022 року, що становить 17097,14 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 4447,14 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1650,00 грн та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 449833-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивач зазначив, що 17.02.2022 направив [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір, яку відповідач прийняв на умовах, визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора G-0269, який був надісланий на номер мобільного телефону останнього. Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 11000,00 грн, шляхом перерахування їх на банківську картку відповідача, яку він вказав при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Разом з тим, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 17097,14 грн, що складається з: 11000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 4447,14 грн - сума прострочених платежів по процентах; 1650,00 грн - сума прострочених платежів за комісією. На підставі наведеного просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №449833-КС-001 про надання кредиту від 17.02.2022 та сплачений судовий збір. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в спрощеному позовному провадженні. Відзиву на позов від відповідача [PERSON] до суду не надходило. Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви, просить справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлялася про час та дату розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Частини 1, 2 ст.509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 4, 5 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] 17.02.2022 укладено Договір №449833-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 17.02.2022 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №449833-КС-001 про надання кредиту. [PERSON] 17.02.2022 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №449833-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-0269, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Згідно з п. 2.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у сумі 11000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Строк кредиту становить 8 тижнів; процентна ставка за кредитом в день 0,70922728, фіксована; комісія за надання кредиту - 1650 грн; термін дії договору до 14.04.2022; орієнтовна загальна вартість кредиту 15840 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 5103,87% (п.п. 2.3 - 2.9 Договору). Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які боржник має здійснювати, за час користування кредитом у період 03.03.2022 -14.04.2022 позичальник повинен був сплатити проценти на суму 3190 грн, частковий платіж основної суми 11000,00 грн, комісія - 1650,00 грн, загальний платіж 15840,00 грн. [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-3283, номер телефону [NUMBER] , підписано паспорт споживчого кредиту, згідно з умовами якого сума кредиту становить 11000 грн, строк кредитування 8 тижнів, процентна ставка 258,86795720 % річних, комісія за надання кредиту 1650 грн, загальні витрати за кредитом 4840 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 15840 грн, реальна річна процента ставка 5103,87 % річних. Згідно анкетою клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com), відповідач вказала особисті дані, в тому числі номер телефону, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів та суму бажаного кредиту в розмірі 11000 грн. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 11000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яка позичальником вказана при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів від 17.02.2022, id 494311507. Як видно із інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260223/68444-БТ від 24.02.2026, банк надає підтвердження, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Із долученої виписки по рахунку [PERSON] вбачається зарахування коштів на карту, а саме 17.02.2022 на карту [NUMBER] зараховано 11000 грн. З довідки про стан заборгованості видно, що станом на 30.10.2025 заборгованість [PERSON] за Договором №449833-КС-001 про надання кредиту від 17.02.2022, становить 17097,14 грн, що складається із заборгованості за кредитом - 11000 грн; заборгованість по відсотках - 4447,14 грн та заборгованості по комісії - 1650 грн. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Так, ст.525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов Договору відповідачу був наданий кредит у сумі 11000 грн. При цьому унаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка станом на 30.10.2025 складає 17097,14 грн, з яких: 11000 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 4447,14 грн - сума заборгованості по процентах; 1650 грн - сума заборгованості за комісією, що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором №449833-КС-001 та довідкою про стан заборгованості станом на 02.07.2025 наданою ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Як слідує із довідки про видачу коштів від 17.02.2022, id 494311507, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 11000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Разом з тим, згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за Договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 30.10.2025 складає 17097,14 грн. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачкою, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх, як кожен зокрема так і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 17852 від 13.11.2025. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved