Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Центральноукраїнський державний університет імені Володимира Винниченка звернувся до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання у розмірі 6021,57 грн. з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних витрат. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між Центральноукраїнським державним університетом імені Володимира Винниченка Міністерства освіти та науки України та [PERSON] було укладено договір №12870580 від 06.09.2023 про надання освітніх послуг. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснювати підготовку здобувача першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, за спеціальністю 017 Фізична культура та спорт, заочної форми навчання. Вартість освітньої послуги за один навчальний семестр становила 9950 грн. Станом на день подачі позовної заяви до суду заборгованість відповідача по оплаті за навчання становить 6021,57 грн. У зв`язку з тим, що звернення до відповідача про сплату заборгованості по оплаті за освітні послуги виявились безрезультататними, позивач вимушений звернути до суду за захистом порушеного права. Суд, ухвалою від 30 грудня 2025 року, за вказаним позовом відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавав. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, та є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між Центральноукраїнським державним педагогічним університетом імені Володимира Винниченка та [PERSON] було укладено Договір №12870580 від 06.09.2023 року про навчання у закладі вищої освіти. Відповідно до умов Договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснювати підготовку здобувача першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, за спеціальністю 017 Фізична культура та спорт, заочної форми навчання. Згідно пункту 2.3 договору здобувач зобов`язаний, зокрема своєчасно вносити плату за навчання в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. Згідно пункту 3.3 договору плата за один навчальний семестр 2023-2024 навчального року складає 9550,00 грн. 21 грудня 2024 року на підставі наказу ректора Університету № 100-М , відраховано [PERSON] , студента І курсу, факультету фізичного виховання (017 Фізична культура та спорт) комерційна основа, заочна форма навчання, 18 грудня 2023 року зі складу студентів за невиконання вимог індивідуального плану. Заборгованість по оплаті за навчання 4819,00 грн. Підстава: доповідна записка декана факультету, витяг з протоколу засідання студради (надійшли 21.12.2023 року). Пунктом 4.1 Договору №12870580 від 06.09.2023 року про навчання у закладі вищої освіти передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону. Заборгованість по оплаті за навчання становить 4819 грн, індекс інфляції в сумі 901,15 грн, 3% річних від простроченої суми основного боргу в сумі 301,42 грн. Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша). Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (частина друга). Згідно частини першої статті 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Статтями 610 та 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 Цивільного кодексу України). аким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за освітні послуги у розмірі 4819 грн, індекс інфляції в сумі 901,15 грн, 3% річних від простроченої суми основного боргу в сумі 301,42 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved