Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

26.01.2026 року представник позивача [PERSON] адвокат Біліченко О.О. через підсистему Електронний Суд звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 гривень, посилаючись на те, що [PERSON] у період з 1993 року по 2024 рік працював у ПАТ "ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ "ЗАПОРІЖСТАЛЬ", в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на посаді «оператор поста керування станом гарячої прокатки». В обґрунтування позову зазначив, що 05.07.2024 року позивач звільнився з ПАТ "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію. Відповідно до Медичного висновку лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 07.08.2025 року за №15, виданим Філія «Університетська лікарня» Харківського національного медичного університету позивачу встановлено професійні захворювання: «1.Хронічний бронхіт 2 стадії токсико-пилової етіології у фазі загострення. Легенева недостатність 2 ст. (другого) ступеню; 2. хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (третій ступінь) за класифікацією Остапкович В.Є. та [PERSON] ». Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 03.11.2025 року ( пункт 9) датою встановлення остаточного діагнозу за вказаними вище професійними захворюваннями є 07.08.2025 року. Пунктами 17, 18 цього Акту встановлено таке: «Хронічне професійне захворювання виникло внаслідок тривалого стажу роботи позивача в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «Запоріжсталь» (29 років, 02 місяці). Причиною виникнення отриманих позивачем професійних захворювань є наявність на його робочих місцях на ПАТ «Запоріжсталь» шкідливих виробничих факторів, перелік яких визначено в пункті 18 цього Акту шум, хімічні фактори, фактичні показники яких значно перевищують нормативні». В пунктах Інформаційної довідки про умови праці, працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання від 30.08.2024 року також зазначений: перелік (кількісна характеристика) шкідливих факторів, що мали місце під час виконання працівником технологічного процесу, фактори виробничого середовища та трудового процесу, де зазначається таблиця з переліком цих факторів, у одній колонці якої вказане «нормативне значення» (яке є гранично допустимим), а в інших колонках «фактичне значення» згідно атестацій, яке по багатьом факторам перевищує нормативне, іноді в десятки разів. Згідно пунктів 16, 17.1.6., 17.1.10., 17.2.3., 17.2.4. Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за № 52/26/133/В (рішення від 14.01.2026 р. № 52/26/133/Р, складеному у КНП «МІСЬКА ЛІКАРНЯ ЕКСТРЕНОЇ ТА ШВИДКОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ» ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ) ступінь втрати професійної працездатності позивача внаслідок професійних захворювань складає 50 %, позивач визнаний особою з інвалідністю 3 групи. Отримання позивачем професійного захворювання призводить його до фізичних та моральних страждань, які мають бути компенсовані одноразово відповідачем. Внаслідок отриманого професійного захворювання позивач не може вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку в ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується. Окрім цього позивач має постійні фізичні страждання, внаслідок вказаних вище професійних захворювань, що спричиняє йому душевні страждання, призводить до хвилювань, депресивного стану. Позивачу 52 рік, з яких значну частину життя (29 років, 02 місяці) він працював за робітничим професійним напрямком на підприємстві Відповідача. Однак, станом не теперішній час, працювати за фахом позивач фізично не зможе ніколи, за станом свого здоров`я, змінився стан та якість життя позивача, що завдає йому постійних моральних страждань. Позивач оцінює спричинену йому відповідачем моральної шкоду, спричинену внаслідок фізичних та душевних страждань в грошовому вимірі в розмірі 50 000грн, а також просить стягнути понесені ним судові витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року відкрито провадження по справі, відповідачеві наданий строк на подання відзиву. 09 лютого 2026 року представник відповідача ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» надав відзив, в якому виклав свої заперечення проти заявлених позовних вимог, просить у задоволенні позову відмовити, зазначив, що записи в трудовій книжці позивача про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення підтверджують, що позивач був обізнаний, що він зайнятий на робочому місці зі шкідливими умовами праці, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах. Робота позивача за Списком №1, що дає право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, сама по собі передбачає, що це роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, де рівень впливу шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, крім зростання хронічної захворюваності (виробничо обумовленої та захворюваності з тимчасовою втратою працездатності), призводять до розвитку професійних захворювань. Тобто, позивач чітко усвідомлював, що виконувана ним робота пов`язана з безпосереднім впливом шкідливих факторів виробничого середовища на організм працюючого. Позивач звільнився з підприємства відповідача у зв`язку із виходом на пенсію, а не за станом здоров`я. З урахуванням зазначеного, відповідач у відносинах з позивачем діяв правомірно, добросовісно, що виключає підстави для відшкодування моральної шкоди. Слід врахувати, що згідно з медичним висновком позивач не позбавлений можливості з помірним обмеженням життєдіяльності проводити різні види трудової діяльності. Крім того, втрату працездатності позивачу встановлено на чітко визначений строк (дата повторного оцінювання відсотка непрацездатності 15.12.2026), що не виключає імовірність подальшого покрашення стану здоров`я [PERSON] та зменшення відсотку втрати професійної працездатності. Слід відзначити, що пенсія призначається для матеріального забезпечення певних категорій осіб, які втратили працездатність або мають право на пенсію за вислугою років, а також за роботу у шкідливих умовах. Це захід соціального захисту, що передбачає регулярні щомісячні грошові виплати за принципами пенсійного страхування та солідарності, забезпечуючи гідне життя застрахованим особам та членам їхніх сімей. Факт отримання пенсії позивачем спростовує його доводи у позовній заяві щодо можливості отримувати грошові кошти для матеріального забезпечення свої потреб. Згідно з п.14 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 03.11.2025, зазначено про діагноз основний - п.1. Хронічний бронхіт ІІ ст.(друга), фаза загострення, легенева недостатність 2 ступеня J42. Однак, у п.17.1.7 Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №52/26/133/В, вказано, що діагноз, за яким особу було направлено, відповідно до національного класифікатора НК 025:2021 «Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я» - є основний діагноз - «Інша уточнена хронічна обструктивна хвороба легені J44.8». У Медичному висновку Лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 07.08.2025 та в Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 03.11.2025 діагноз за кодом J44.8 відсутній. У відповідності до п. 9 Положення про експертні команди експертні команди, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 за № 1338, з поміж іншого, формують результати оцінювання на підставі відомостей про стан здоров`я особи, зокрема обов`язково на підставі тих, що містяться в електронній системі охорони здоров`я, та в медичній документації, що була внесена до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи в сканованому вигляді лікарем, який направив на проведення оцінювання. Надані позивачем докази є суперечливими між собою в частині основного діагнозу і такими, що не відповідають фактичним обставинам. Матеріали справи не містять жодних медичних документів, що [PERSON] продовжує лікування, чи в його житті виникли інші складнощі, а факт виходу на пенсію на пільгових умовах не є підставою для стягнення моральної шкоди. Вказана вимога є передчасною. У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують психологічний стан позивача, а тому розмір моральної шкоди, що заявлений до стягнення, є необґрунтованим та значно завищеним, що не відповідає засадам виваженості, розумності і справедливості. Просить у задоволенні позову відмовити. Також у відзиві представник позивача поставив позивачу наступні питання: 1. Чи повідомляв позивач роботодавця про небажання працювати у шкідливих умовах праці та необхідність переведення його на іншу роботу? 2. Якщо відповідь на попереднє питання так, то кого повідомляв позивач та яку отримав відповідь щодо необхідності зміни йому умов праці та якими доказами це підтверджується? 3. Чи отримує позивач пенсію? 4. Чи має інші хронічні хвороби непрофесійного характеру і які? 11.02.2026 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якій виклав заперечення проти доводів представника відповідача, в якій звернув увагу суду, що припинити роботу внаслідок наявності шкідливих факторів є не обов`язком, а правом робітника, в той час, як створення безпечних умов праці для робітника є беззаперечним обов`язком роботодавця. Порушенням умов праці на підприємстві відповідача є саме перевищення норм та ГДК шкідливих факторів, зокрема, зафіксованих на робочому місці позивача. Факт встановлення втрати працездатності не безстроково, а із зазначенням дати наступного огляду сам по собі не має ніякого правового значення, у п.17.2.6. Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, в якому йдеться про таке: «дата повторного оцінювання відсотка непрацездатності (у разі необхідності). Крім того, відповідач спочатку у своєму відзиві вказує невірні данні. Так, в Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 03.11.2025 та у Медичному висновку ЛЕК взагалі не містяться будь-яких кодів, принаймні такого коду, як «J42» - немає. Підставою та причиною встановлення Позивачу втрати професійної працездатності в розмірі 50) % - є саме професійні захворювання, зазначені у Медичному висновку, та пунктів 16, 17.2.3., 17.2.4. Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за №52/25/7381/В, рішення від 22.12.2025 р. Чинність та вагомість висновків, встановлених Медичним висновком ЛЕК та Рішенням експертної команди за результатами оцінювання відповідачем жодним чином не спростована. Факт наявності моральних страждань позивача внаслідок отримання пошкодження його здоров`я підтверджено наявними в матеріалах справи медичними документами. Так, з наведених у позові обставин є очевидним отримання позивачем моральної шкоди, через наявність фізичних професійних захворювань. Те що фізичне захворювання людини змінює її душевний стан та призводить до моральних страждань є загальновідомою обставиною та не потребує доведення. В цьому випадку, це не просто доведені медично фізичні зміни в організмі людини, а саме професійні захворювання (інвалідність) внаслідок роботи на підприємстві відповідача. З аналізу наведених нижче законів та судової практики, можна дійти висновку, що у випадку отримання працівником професійних захворювань, трудового каліцтва наявність моральної шкоди у працівника презюмується. Заявлена ціна позову - 50 000 грн. цілком співвідноситься із глибиною страждань позивача внаслідок отриманої моральної шкоди через втрату здоров`я, професійної працездатності та отримання ним інвалідності. Також просить стягнути витрати позивача на правову допомогу у зв`язку із розглядом справи на загальну суму 11 000 грн. Крім того, щодо питань, поставлених у відзиві відповідачем позивачу зазначив, що виходячи з тлумачення ч. 2 ст. 93 ЦПК України, за змістом якої учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті - вбачається, що саме обов`язок надавати відповіді на такі питання може виникати лише у відповідача, а не навпаки. Позивач може відмовитись від показань щодо себе (ст.71 ЦПК України). Всі питання до позивача, які вказані у відзиві, не стосуються обставин, що мають значення для справи. Окрім цього, у позивача відсутній намір (згода) надавати письмові відповіді на ці питання,

Outcome: approved