Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

24 грудня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 червня 2018 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z54.20813.004002437. Відповідно до умов договору АТ «Ідея Банк» надало відповідачці кредит у розмірі 40000 грн. на поточні потреби, а позичальник зобов`язалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно договору, строк кредиту становив 48 місяців. 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 17112023 за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № Z54.20813.004002437 від 06 червня 2018 року укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором в сумі 136275 грн. 94 коп., з яких: 32566 грн. 70 коп. заборгованість за основним боргом, 19816 грн. 43 коп. заборгованість за відсотками, 83892 грн. 81 коп. заборгованість за комісіями. Посилаючись на те, що відповідачка має непогашену заборгованість за вказаним кредитним договором перед ТОВ «ФК «ЄАПВ», яке набуло право грошової вимоги до неї, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Ухвалою від 25 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 09 лютого 2026 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки відповідачки в судове засідання ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що ним було зазначено в позовній заяві. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 06 червня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z54.20813.004002437, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» надало відповідачці кредит у розмірі 40000 грн. на поточні потреби, а позичальник зобов`язалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно договору, строк кредиту становив 48 місяців (а.с. 5-21). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № Z54.20813.004002437 від 06 червня 2018 року, станом на 17 листопада 2023 року заборгованість [PERSON] становить 136275 грн. 94 коп., з яких: 32566 грн. 70 коп. заборгованість за основним боргом, 19816 грн. 43 коп. заборгованість за відсотками, 83892 грн. 81 коп. заборгованість за комісіями (а.с. 25). 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 17112023, внаслідок чого позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі боржників (а.с. 26-27). З витягу з Реєстру № 2 прав вимоги до вказаного вище договору факторингу вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість боржника [PERSON] за кредитним договором № Z54.20813.004002437 від 06 червня 2018 року в сумі 136275 грн. 94 коп,. з яких: 32566 грн. 70 коп. заборгованість за основним боргом, 19816 грн. 43 коп. заборгованість за відсотками, 83892 грн. 81 коп. заборгованість за комісіями (а.с. 29). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, а також, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідачки в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача 3028 грн. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved