Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

в.о. директора з адміністративно-правової роботи КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» - Скречко О.В. звернувся в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на користь позивача кошти, які були витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , в розмірі 180 525, 80 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 16.05.2022 у справі №464/4436/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України (далі КК України). Так, 08.06.2021 близько 17:00 год, перебуваючи поблизу магазину «Чарка до свята», що на [ADDRESS] , в ході словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин [PERSON] , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг передбачити, наніс один удар долонею лівої руки в праву частину обличчя [PERSON] , внаслідок чого останній втратив рівновагу, впав на бетонну бруківку та вдарився потиличною частиною голови об вищевказане покриття, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку важкого ступеня, гостру лівобічну субдуральну гематому, травматичний субарахноїдальний крововилив, що відноситься до тяжкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. У зв`язку з вчиненням вказаного кримінального правопорушення, внаслідок ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» з 09.06.2021 по 18.08.2021. Згідно ухвали ЛМР «Про концепцію розвитку галузі охорони здоров`я на території Львівської міської територіальної громади» від 17.06.2021 №907, КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» є правонаступником КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова». За проліковані випадки позивач отримує кошти за Програмою медичних гарантій на підставі договору про медичне обслуговування населення, укладеного з Національною службою здоров`я України (далі - НСЗУ) у відповідному розмірі. Відповідно до розрахункової довідки вартість лікування потерпілого [PERSON] становить 183 978,80 грн, з них за Програмою НСЗУ отримано 3 453 грн, відтак позивач витратив власні кошти від фінансово-господарської діяльності для надання належної та якісної медичної допомоги пацієнту в розмірі 180 525,80 грн, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди закладу охорони здоров`я. З метою отримання відшкодування коштів в добровільному порядку позивачем на адресу відповідача скеровано лист-вимогу №260201-вих-180898 від 17.12.2024. Станом на день пред`явлення позову відповідачем в добровільному порядку кошти не відшкодовані. Ухвалою від 11.12.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» - Литвин І.С. в судове засідання не з`явилась, 07.01.2026 подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки відповідач не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 26.05.2022 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначено покарання у виді одного року обмеження волі. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 08.06.2021 близько 17:00 год, перебуваючи поблизу магазину «Чарка до свята», що на [ADDRESS] , в ході словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та [PERSON] , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг передбачити, наніс один удар долонею лівої руки в праву частину обличчя [PERSON] , внаслідок чого останній втратив рівновагу, впав на бетонну бруківку та вдарився потиличною частиною голови об вищевказане покриття, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку важкого ступеня, гостру лівобічну субдуральну гематому, травматичний субарахноїдальний крововилив, що відноситься до тяжкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (а.с. 16-18). Згідно з розрахунком вартості наданих медичних послуг пацієнту [PERSON] , [INFO] , який перебував на лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, нейрохірургічному відділенні Центру нейрохірургії та неврології, відділенні реабілітації ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» 09.06.2021-18.08.2021, вартість лікування останнього становить 183 978,80 грн, з яких 3 453 грн оплачено коштами НСЗУ (а.с. 25). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України (ч. 3 ст.1206 ЦК України). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» (далі Порядок). Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Згідно з пунктом 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (п. 4 Порядку). Відповідно до постанови Верховного суду від 13.12.2018 у справі № 344/15998/15-ц особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Законом на позивача не покладено обов`язку доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Таким чином, внаслідок неправомірних дій [PERSON] потерпілий від кримінального правопорушення - [PERSON] перебував на лікуванні у КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 09.06.2021 по 18.08.2021, внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень. Загальна вартість витрат на лікування потерпілого [PERSON] становить 183 978,80 грн, з яких за оплачено коштами НСЗУ 3 453 грн. Враховуючи наведене, оскільки відповідача було засуджено за кримінальне правопорушення, внаслідок якого потерпілий перебував на лікуванні, вирок набрав законної сили, відтак суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути із відповідача [PERSON] на користь КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 180 525 грн 80 коп. Окрім цього, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 3 028 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved