Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом [PERSON] до ПрАТ "Рівнеобленерго", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", КП «Міськсвітло», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Головне управління Держпродспоживслужби в Рівненській області про визнання грубим порушенням відповідачами прав позивача, стягнення моральної шкоди. Згідно заяви про зміну предмету позову (№ 22440/25-вх. від 16.04.2025 ) просив: Визнати грубе порушення відповідачами прав споживача - позивача [PERSON] , визнати підприємницьку діяльність відповідачів нечесною та агресивною (ч.1- 2,4,6 ст.19 ЗУ "Про захист прав споживачів"); Зобов`язати відповідачів припинити недоброчесну та агресивну підприємницьку діяльність відносно позивача в частині необхідності здійснення (виконання) демонтажу незаконно встановленого стовпу електроопори (незаконне проникнення та захоплення земельної ділянки, самоправні дії) на земельній ділянці, належній позивачу (кадастровий номер земельної ділянки 5610100000:01:041:0487) за адресою [ADDRESS] , яке (незаконне встановлення) відбулось без згоди (дозволу) позивача та без наявності необхідних, визначених діючим законодавством, документів (проекту та інших дозвільних документів тощо), тим самим відновивши порушене право споживача на належне надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії без нав`язування непотрібних споживачу послуг (за надання послуг з електропостачання щоб був незаконно розміщений на земельній ділянці позивача - споживача стовп електроопори, який буде використовуватись для електропостачання інших будинків, відмінних від будинку позивача, і щоб позивач не мав ніяких претензій до відповідача, інакше вони відключать його будинок від електропостачання). Стягнути з відповідачів на користь позивача по 4 000 000 (чотири мільйони грн. 00 копійок) завданої моральної шкоди з кожного. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по [ADDRESS] знаходиться домоволодіння (будинок). Дане домоволодіння належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . У будинку по [ADDRESS] раніше разом з громадянами Пантелєєвими проживали інші громадяни (сусіди), в будинку існує 2 різних входа і встановлено 2 (два) різних лічильника обліку електричної енергії. Після набуття права власності громадянами Пантелєєвими на весь будинок по [ADDRESS] - у ньому так і залишилось розподілення електропроводкою постачання електричної енергії на 2 частини, а постачальником електричної енергії було присвоєно для кожного лічильника особисті рахунки № [NUMBER] (обліковується у відповідачів, як квартира [ADDRESS] ) та № 456233140 (обліковується у відповідачів, як квартира [ADDRESS] ). 31.07.2024 року електропостачання в частині домоволодіння (особистий рахунок № [NUMBER] обліковується у відповідачів як квартира 1) було припинено з причини нібито несплати за послуги електропостачання, що оспорювалось позивачем в Рівненському міському суді у справі № 569/14225/24 за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів. 05.08.2024 року Рівненським міським судом було відкрито провадження у справі № 569/14225/24 за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів. У відповідності до абзацу 4 п.7.11. Розділу VII Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після Факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання. Враховуючі вищевикладене і факт того, що повний текст судового рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2024 року у справі № 569/14225/24 був складений судом 05 серпня 2024 року , у той же день відправлений судом до особистого кабінету відповідачів в електронному суді ЄСІТС, - тобто відповідачі 05 серпня 2024 року отримали до особистого кабінету ЄСІТС і був обізнаний з змістом цієї ухвали про відкриття провадження у справі та був зобов`язаний у відповідності до абзацу 4 п.7.11. Розділу VII Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" відновити постачання електричної енергії позивачу, чого не зробив і не відновлює електропостачання вже на протязі більше 3 місяців, чим грубо порушує права споживачів на користування послугами з електропостачання та вчиняє кримінальні протиправні дії, які кваліфікуються, як самоправство тощо. Крім того, вважає, що неправомірними діями відповідачів завдана йому моральна шкода, яку він оцінює у 8 000 000,00 грн., і яка в силу приписів ч.2 ст.22 ЗУ "Про захист прав споживачів" підлягає відшкодуванню. Моральна шкода, яку позивач оцінює у 8 000 000 гривень, полягає у тому, що позивач [PERSON] отримує моральні страждання (негативні емоції, нервування, стрес) по факту зміни звичайного способу життя, так, як половина будинку по [ADDRESS] була відключена від електропостачання та всупереч закону не підключена до електропостачання на протязі доволі тривалого строку (більше 3 місяців), також зміни звичайного способу життя викликані необхідністю захисту порушених прав у суді, витрачанням багато часу на складання документів для подання до суду і необхідністю докладання додаткових зусиль та додаткових матеріальних витрат для відновлення до стану, який існував до грубого порушення законним прав та інтересів позивача відповідачами. [PERSON] в судове засідання не з`явився. 30.06.2025 (№ 38901/25-вх.) подав до суду додаткові пояснення у справі, просив розглянути справу по суті за відсутності позивача, позов задовольнити в повному обсязі. Згідно додаткових пояснень(судові дебати), позивач , вважає, що відповідачі не довели належними , допустимими та достатніми доказами законність встановлення стовпів електроопори та проведення елетропроводів через земельну ділянку позивача до будинків, відмінних, ніж будинок позивача по [ADDRESS] , - що вбачає необхідність зобов`язання судом демонтажу відповідачами незаконно встановленого стовпу та проведених електропроводів через земельну ділянку з кадастровим номером 5610100000:01:041:0487 позивача, тим самим припинивши агресивну та нечесну підприємницьку діяльність відповідачів і забезпечивши позивачу право на справедливий та безсторонній суд, визначений ст.6 Конвенції. 6. Заявив про необхідність зобов`язання відповідачів припинити недоброчесну та агресивну підприємницьку діяльність відносно позивача в частині необхідності здійснення (виконання) демонтажу незаконно встановленого стовпу електроопори (незаконне проникнення та захоплення земельної ділянки, самоправні дії) на земельній ділянці, належній позивачу (кадастровий номер земельної ділянки 5610100000:01:041:0487) за адресою [ADDRESS] , яке (незаконне встановлення) відбулось без згоди (дозволу) позивача та без наявності необхідних, визначених діючим законодавством, документів (проекту та інших дозвільних документів тощо), тим самим відновивши порушене право споживача на належне надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії без нав`язування непотрібних споживачу послуг (за надання послуг з електропостачання щоб був незаконно розміщений на земельній ділянці позивача споживача стовп електроопори, який буде використовуватись для електропостачання інших будинків, відмінних від будинку позивача, і щоб позивач не мав ніяких претензій до відповідача, інакше вони відключать його будинок від електропостачання). Просив стягнути з відповідачів на його користь позивача по 4 000 000 грн., 00 коп. завданої моральної шкоди з кожного. Представник відповідача ПрАТ «Рівнеобленерго» адвокат Павлюк М.Г. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позов. Свою правову позицію обґрунтовують тим, що з 01.01.2019 ПрАТ «Рівнеобленерго» на підставі отриманої ліцензії, здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, зокрема в Рівненській області та є Оператором системи розподілу (надалі за текстом ОСР). Як ОСР ПрАТ «Рівнеобленерго» здійснює розподіл електроенергії до електроустановок споживача за адресою [ADDRESS] . 15 липня 2024 року Товариством отримано від TOB «РОЕК» звернення щодо необхідності припинення послуг з розподілу електроенергії на об`єкті споживача ЕІС код 62Z6062533873761, абонент - [PERSON] (далі - Споживач), у зв`язку з наявною заборгованістю за спожиту електроенергію. Після попередження Споживача про припинення електропостачання, 30 липня 2024 року представниками ПрАТ «Рівнеобленерго» проведено заходи щодо припинення електропостачання на об`єкті за адресою: [ADDRESS] . Однак у зв`язку з недопущенням уповноважених працівників ПрАТ «Рівнеобленерго» до об`єкту, відключення електроенергії відбулось 31.07.2024. Згодом, 05.09.2024, на підставі звернення TOB "РОЕК" від 04.09.2024, у зв`язку з усуненням споживачем порушень, працівники ПрАТ "Рівнеобленерго" здійснили виїзд за адресою споживача з метою повторного підключення об`єкта до електромережі. Однак споживач повторно не допустив працівників Товариства до виконання необхідних робіт. Відключення здійснено на підставі п. 7.5 ПРРЕЕ, оскільки споживач не здійснив оплату за спожиту електроенергію в установлені строки. Перед відключенням споживача було завчасно повідомлено про припинення електропостачання (попередження від 17.07.2024 року, отримане споживачем 22.07.2024 року). Умови підключення: Поновлення електропостачання можливе лише після усунення порушень, зокрема погашення заборгованості. Хоча ТОВ "РОЕК" повідомило про усунення порушень, 05.09.2024 працівники відповідача не змогли здійснити підключення через відсутність доступу до об`єкту по [ADDRESS] , про що було складено відповідний акт. Законність дій відповідачів: Всі заходи, вжиті відповідачами, були виконані у відповідності до законодавчих норм та технічних регламентів. Не підключення електроенергії після усунення порушень обумовлено виключно поведінкою самого споживача, який не допустив працівників до виконання робіт. Таким чином, твердження позивача про "неправомірність дій" відповідачів не мають фактичного та правового обґрунтування. Доводи [PERSON] про здійснення ПрАТ «Рівнеобленерго» нечесної та агресивної підприємницької діяльності є безпідставними, а відповідні судження носять суб`єктивний характер. Обставини, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог не дають підстав для висновку, що дії ПрАТ «Рівнеобленерго» є несправедливими. При цьому, належних та допустимих доказів на підтвердження агресивної поведінки щодо позивача, останнім до позовної заяви не надано. Позивач вважає, що відповідачі заподіяли йому моральну шкоду в розмірі 8 000 000 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що внаслідок відключення електропостачання половини будинку по [ADDRESS] він отримав моральні страждання (негативні емоції, нервування, стрес) по факту зміни звичайного способу пов`язаного з відсутністю електроенергії, а також відбулись зміни звичайного способу життя викликані необхідністю захисту порушених прав у суді, витрачанням багато часу на складання документів для подання до суду і необхідністю докладання додаткових зусиль та додаткових матеріальних витрат для відновлення до стану, який існував до грубого порушення законним прав та інтересів позивача відповідачами. В позовній заяві жодним чином не обґрунтовано, що позивачу завдано моральну шкоду в розмірі 8 000 000 грн. 00 коп. та не підтверджено доказами, чи справді позивач зазнав описаних ним страждань. Саме неправомірні дії позивача і стали причиною невідновлення електропостачання останньому. Як уже ними зазначалося, факт здійснення нечесної та агресивної поведінки відповідачами відносно позивача, відсутній, відповідно вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 8 000 000,00 грн. є необгрунтованою. Також підтримав подані заперечення на заяву позивача про зміну підстав позову. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" Патраков О.І. в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити з підстав, викладених у відзиві. Свою правову позицію обґрунтовують тим, що [PERSON] звернувся до суду безпідставно оскільки не є стороною договору постачання електричної енергії, крім цього не надав до суду доказів на підтвердження своїх вимог чи доказів порушення прав споживача за договором постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Договір постачання електричної енергії з [PERSON] не укладався, а був укладений з іншим споживачем. Як зазначає у своїй позовній заяві [PERSON] , він та [PERSON] з радянських часів проживає в домогосподарстві за адресою [ADDRESS] та дізнався 31.07.2024 про відключення квартири [ADDRESS] від електропостачання за наявну заборгованість. На даний час за адресою [ADDRESS] укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги між ТОВ «РОЕК» та [PERSON] , за даною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Враховуючи даний факт, будь - які позовні вимоги [PERSON] можуть порушувати права споживача, з яким на даний час ТОВ «РОЕК» перебуває у договірних відносинах (укладений договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг). Беручи до уваги законодавчі норми та той факт, що ТОВ «РОЕК» і [PERSON] не перебували і не перебувають на даний час у договірних відносинах щодо постачання електричної енергії, наявні підстави вважати посилання [PERSON] на положення абзацу 4 п.7.11. Розділу VII Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 щодо відновлення постачання електричної енергії позивачу після відкриття провадження у цій справі необгрунтованим. [PERSON] не набув статусу споживача. У відповідності до абзацу 5 підпункту 2 пункту 7.5 розділу VII ПРРЕЕ після встановлення факту наявності заборгованості за спожиту електричну енергію 08 липня 2024 року Постачальником сформовано та направлено споживачеві [PERSON] попередження про припинення постачання електричної енергії № 65290 від 08.07.24 за адресою [ADDRESS] . Дане попередження було вручене за вказаною адресою 12.07.2024. В подальшому за відсутності факту оплати заборгованості згідно попередження, працівниками ОСР ПРАТ «Рівнеобленерго» на підставі звернення Постачальника 01.08.2024 було проведено відключення споживача від постачання електричної енергії за вказаною адресою. Позовні вимоги [PERSON] грунтуються на наявності ухвали Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/14225/24 про відкриття провадження у справі та обов`язку на цій підставі відновити електропостачання у відповідності до абзацу 4 п.7.11. Розділу VII Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». Проте, дана норма регулює відносини між споживачем та електропостачальником у випадку оскарження факту порушення споживачем цих правил та/або умов договорів. У даному випадку, відключення квартири [ADDRESS] (частина будинковолодіння) від електропостачання відбулось за наявну заборгованість за спожиту електричну енергію споживача [PERSON] , за даною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . По об`єкту на адресою; [ADDRESS] в період з 2022 по 2024 рік було здійснено лише дві оплати за спожиту електричну енергію, при цьому умовами договору передбачаються щомісячні платежі. А факт порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії зафіксований 11.09.2024 працівниками ОСР ПрАТ «Рівнеобленерго» за адресою [ADDRESS] про що, було складено Акт про порушення №R012475 про використання електричної енергії на непобутові потреби (нецільове використання електричної енергії).Відомості про оскарження даного факту в судовому порядку у ТОВ «РОЕК» на даний час відсутні. Щодо стягнення з ТОВ «РОЕК» на користь Позивача 4 000 000 грн. відшкодування моральної шкоди. Дана вимога Позивача являється безпідставною, надуманою, незабезпеченою належними та допустими доказами наявності вини ТОВ «РОЕК» у спричиненні [PERSON] моральної шкоди. Також, Позивач не надав суду будь яких доказів, розрахунків на підтвердження моральних чи фізичних страждань. Таким чином, позивач не надав докази на підтвердження своїх вимог, крім того не є споживачем за договором постачання електричної енергії і як наслідок не може позиватись до суду із позовною заявою про захист прав споживачів, а позовна заява ґрунтується лише на власних міркуваннях. Враховуючи дані обставини TOB «РОЕК» вважає даний позов безпідставним та необгрунтованим. Представник відповідача КП «Міськсвітло» Новосад Н.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити з підстав, викладених у письмових поясненнях. Свою правову позицію обґрунтовують тим, що позивачем було здійснено одночасну (послідовну) зміну підстави та предмета позову. Така зміна фактично є поданням нового позову, що порушує права відповідача на захист та принцип визначеності позовних вимог. Одночасна зміна підстави та предмета позову призводить до невизначеності позовних вимог і вважається поданням нового позову. Така зміна є підставою для відмови у позові або закриття провадження. Навіть послідовна зміна підстави з наступною зміною предмета позову в межах одного провадження суперечить принципу визначеності позову та може стати підставою для закриття провадження. Оскільки, Позивач у ході провадження послідовно змінив підстави та предмет позову, що фактично є поданням нового позову в межах одного провадження Окрім того, у своїй заяві про зміну дідстав позову позивач зазначає про нібито самовільне встановлення відповідачем (КП «Міськсвітло») на його земельній ділянці електроопори. Однак вказане не відповідає дійсності, оскільки вказана опора була встановлена згідно Підрядного договру № 52 від 17.11.2014 року, укладеного ТзОВ «Укрінжинірбуд», Комунальне підприємтсво «Міськсвітло» виконувало роботи по освітленню прибудинкової території житлового будинку [ADDRESS] . Дані роботи проводились у відповідності до проекту, кошторисної документації, будівельних норм та Правил улаштування електроустановок. Жодних доказів виникнення у [PERSON] права власності чи права користування, у тому числі на умовах оренди, земельною ділянкою по [ADDRESS] до заяви не долучено. Тому, ненабуте право власності чи право користування, у тому числі оренди земельною ділянкою не може бути порушеним. Крім того, земельна ділянка за кадастровим номером: 5610100000:01:041:0487 відсутня у Державному земельному кадастрі (архівний запис), відсутнє право власності на дану земельну ділянку позивачу, власником даної земельної ділянки була територіальна громада міста Рівного в особі Рівненської міської ради, то не може бути і порушене право Позивача. У 2018 році земельна ділянка за кадастровим № 5610100000:01:041:0487, яка зі слів Позивача належить йому, була розділена на дві земельні ділянки. А саме: Земельна ділянка кадастровий № 5610100000:01:041:0539 площею 0,0038 га власник Територіальна громада, Територіальна громада міста Рівного в особі Рівненської міської ради; Земельна ділянка кадастровий № 5610100000:01:041:0538 площею 0,0457 га власник Територіальна громада, Територіальна громада міста Рівного в особі Рівненської міської ради. Оскільки, Позивач не є на власником, а ні розпорядником земельної ділянки на котрій розташовано опору зовнішнього освітлення у нього відсутні як матеріально-правові так і процесуально-правові підстави для звернення до суду із вимогою про демонтаж опори зовнішнього освітлення. Саме власнику майна в силу положень ст.ст. 386, 391 ЦК України та ст.ст. 4,5 ЦПК України належить право на судовий захист. Отже, Позивач не є належним позивачем для заявления вимоги щодо демонтажу опори зовнішнього освітлення. Враховуючи вище викладене, просить суд при прийнятті рішення врахувати зазначені обставини. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися. 09.01.2025 від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до суду надійшли письмові пояснення щодо позову (№1152/25-вх.), згідно яких НКРЕКП вважає викладені в позовній заяві доводи Позивача такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права, та переконані, що з огляду на вимоги статті 2 ЦПК України, підстави для прийняття судом рішення про задоволення позову відсутні. Зазначили, що позивач безпідставно намагається визнати реалізацію законних прав Відповідачів як «нечесну та агресивну підприємницьку діяльність», ігноруючи чинні правові норми, що регулюють відносини у сфері енергетики. Твердження Позивача не мають під собою доказової бази та спрямовані на маніпулювання фактами для створення хибного уявлення про дії Відповідачів. Припинення електроживлення у Позивача сліп розглядати як правову міру, передбачену Правилами та аж ніяк не може бути кваліфіковано як «нечесну та агресивну підприємницьку діяльність». Відключення електропостачання можливе виключно у випадках, передбачених пунктами 7.5 та 7.6 розділу VII Правил, що детально регламентують підстави та порядок дій оператора системи або електропостачальника. Позивачем без належного обґрунтування визначено суму моральної шкоди у розмірі 8 000 000 грн, зважаючи на те, що: Позивачем не доведено, що саме дією або бездіяльністю Відповідачів йому спричинено моральну шкоду; відсутністю будь-яких доказів на підтвердження доводів щодо стягнення моральної шкоди; необґрунтовано визначено розмір моральної шкоди у сумі 8 000 000 грн. На підставі викладеного, НКРЕКП вважає, що доводи Позивача щодо наявності підстав для відшкодування моральної шкоди є недоведеними, не прийнятним є факт застосування Позивачем методики для визначення розміру моральної шкоди, статус якої змінився з обов`язкової на довідковий та наполягає на недопустимості стягнення суми у розмірі 8 мільйонів гривень з Відповідачів. Ухвалою суду від 27.11.2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 27.02.2025 за клопотанням позивача [PERSON] залучено до участі у справі № 569/22866/24 КП «Міськсвітло», як співвідповідача. Ухвалою суду від 15.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні з викликом учасників справи. Заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Постачальником електричної енергії, який одночасно виконує функцію постачальника універсальної послуги, на території Рівненської області відповідно до постанови НКРЕКП № 429 від 14 червня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» (ТОВ «РОЕК»). Оператором системи розподілу на території Рівненської області є Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» (ПрАТ «Рівнеобленерго»). Судом встановлено, що співвласниками будинку [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 52770519 від 07 лютого 2016 року. У будинку по [ADDRESS] встановлені два прилади обліку електричної енергії та відкриті два особові рахунки: № [NUMBER] (кв.1) та № [NUMBER] (кв.2). Вказану обставину відповідачі не оспорюють. Судом встановлено, що 05.08.2024 року Рівненським міським судом було відкрито провадження у справі № 569/14225/24 за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Рівненська обласна енергопостачальна компанія, третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів. Позов було пред`явлено у зв`язку з припиненням позивачу електропостачання 31.07.2024 за несплату. Відповідач ПрАТ «Рівнеобленерго» з 01.01.2019 на підставі отриманої ліцензії, здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, зокрема в Рівненській області та є Оператором системи розподілу . Як ОСР ПрАТ «Рівнеобленерго» здійснює розподіл електроенергії до електроустановок споживача за адресою [ADDRESS] . Відключення/відновлення електроживлення споживача здійснюється відповідно до пункту 7.5. розділу VII ПРРЕЕ. Припинення повного або часткового постачання електроенергії споживачу здійснюється за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення. Позовні вимоги [PERSON] грунтуються на наявності ухвали Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/14225/24 про відкриття провадження у справі та обов`язку на цій підставі відновити електропостачання у відповідності до абзацу 4 п.7.11. Розділу VII Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст.55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.42 Конституції України,держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. За приписами ст.714 Цивільного кодексу України,за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України «Про захист прав споживачів. Зазначеним законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Отже, суд вважає, що правовідносини щодо надання послуг з електропостачання до будинку позивакча були предметом у справі № 569/14225/24. У даній справі, позивач [PERSON] просив зобов`язати відповідачів припинити недоброчесну та агресивну підприємницьку діяльність відносно позивача в частині необхідності здійснення (виконання) демонтажу незаконно встановленого стовпу електроопори (незаконне проникнення та захоплення земельної ділянки, самоправні дії) на земельній ділянці, належній позивачу (кадастровий номер земельної ділянки 5610100000:01:041:0487) за адресою [ADDRESS] , яке (незаконне встановлення) відбулось без згоди (дозволу) позивача та без наявності необхідних, визначених діючим законодавством, документів (проекту та інших дозвільних документів тощо), тим самим відновивши порушене право споживача на належне надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії без нав`язування непотрібних споживачу послуг (за надання послуг з електропостачання щоб був незаконно розміщений на земельній ділянці позивача - споживача стовп електроопори, який буде використовуватись для електропостачання інших будинків, відмінних від будинку позивача, і щоб позивач не мав ніяких претензій до відповідача, інакше вони відключать його будинок від електропостачання). Як встановлено судом, електроопора була встановлена згідно Підрядного договору № 52 від 17.11.2014 року, укладеного ТзОВ «Укрінжинірбуд», Комунальне підприємтсво «Міськсвітло» виконувало роботи по освітленню прибудинкової території житлового будинку [ADDRESS] . Дані роботи проводились у відповідності до проекту, кошторисної документації, будівельних норм та Правил улаштування електроустановок. Зокрема, п. 2.4.5 глави 2.4 Правил технічної експлуатації електроустановок, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України № 258 від 25.07.2006 року та зареєстрованого в МЮУ 25.10.2006 р. № 1143/13017 (далі по тексту Правила) визначено, що повітряні лінії елекропередач слід розташовувати таким чином, щоб опори не загороджували входи в будівлі і в`їзди у двори, не утруднювали рух транспорту і пішоходів. Пунктом 2.4.52 глави 2.4 -Правил передбачено, що відстань по горизонталі від самоутримуючих проводів ПЛІ за їх найбільшого відхилення до елементів будівель і соруд повинна бути не менше ніж : 1,0 м. - до балконів, терас та вікон і 0,15 м. - до глухих стін будівель і споруд. Відстань у просвіті від СІП до даху будівель малих архітектурних форм, на даху яких унеможливлює перебування людей, повинна бути не менше ніж 0,5 м. (СІП - самонесучий ізольований провід, розрахований на номінальну напругу 1000 В частотою до 50 Гц, служить для передачі електроенергії в повітряних лініях електропередачі і відгалужень до вводів у житлові будинки та господарські споруди в атмосфері повітря 1 і 2 типу по ГОСТ 15150 тв відповідає вимогам ДСТУ 4743:2007, ДСТУ 4809:2007, ТУ У 31.3-30913256- 001:2009). При виконанні робіт по освітленню прибудинкової території житлового будинку [ADDRESS] працівниками підприємтсва дотримано всі вищенаведені вимоги та порушень не допущено. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України або за результатами аукціону. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Жодних доказів виникнення у [PERSON] права власності чи права користування, у тому числі на умовах оренди, земельною ділянкою по [ADDRESS] до заяви не долучено. Тому, ненабуте право власності чи право користування, у тому числі оренди земельною ділянкою не може бути порушеним. Крім того, встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером: 5610100000:01:041:0487 відсутня у Державному земельному кадастрі (архівний запис), відсутнє право власності на дану земельну ділянку позивачу, власником даної земельної ділянки була територіальна громада міста Рівного в особі Рівненської міської ради, то не може бути і порушене право Позивача. Встановлено, що у 2018 році земельна ділянка за кадастровим № 5610100000:01:041:0487, яка зі слів Позивача належить йому, була розділена на дві земельні ділянки. А саме: Земельна ділянка кадастровий № 5610100000:01:041:0539 площею 0,0038 га власник Територіальна громада, Територіальна громада міста Рівного в особі Рівненської міської ради; Земельна ділянка кадастровий № 5610100000:01:041:0538 площею 0,0457 га власник Територіальна громада, Територіальна громада міста Рівного в особі Рівненської міської ради, що підтверджується оглянутими інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Оскільки, Позивач не є на власником, а ні розпорядником земельної ділянки на котрій розташовано опору зовнішнього освітлення у нього відсутні як матеріально-правові так і процесуально-правові підстави для звернення до суду із вимогою про демонтаж опори зовнішнього освітлення. Саме власнику майна в силу положень статей 386, 391 ЦК України та статей 4,5 ЦПК України належить право на судовий захист. Вважаючи на вище викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги до ПрАТ "Рівнеобленерго", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія",до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог, а до КП «Міськсвітло» є передчасними, оскільки станом на день подачі позову до суду - 25.11.2024, та на час судового розгляду, [PERSON] право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] не підтверджено реєстрацією права власності у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає таке. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За положеннями ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від вимоги про визнання грубим порушенням відповідачами прав позивача у задоволенні якої суд відмовив, відтак вимога в частині стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed