Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що 28 квітня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб (актовий запис № 502). Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння подружнє життя не склалося. За твердженням Позивача, сторони спільно не проживають протягом майже 11 років і не ведуть спільного господарства. З огляду на те, що подальше збереження сім`ї суперечить інтересам Позивача і примирення неможливе, вона просить суд розірвати шлюб та не надавати строк для примирення сторін. Позивачка 12.03.2026 подала заяву, в якій наполягає на розірванні шлюбі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання 12.03.2026 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (26.02.2026 отримав процесуальні документи в системі "Електронний суд"), про поважні причини неявки не повідомив. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, жодних заперечень проти позову чи клопотань про надання додаткового часу для подання відзиву не заявив. У зв`язку з ненаданням Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, Суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина восьма статті 178 ЦПК України). Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалів в справі. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2007 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районну в м. Києві, про що був складений відповідний актовий запис № 502 (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] ). У шлюбі сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини першої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля Позивачки на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу має бути задоволений повністю Суд,

Outcome: approved