Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки 12.02.2026 року представник позивачки подав в інтересах [PERSON] позов про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок під [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом до майна померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Цей позов обґрунтований таким. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . За життя їй на праві особистої приватної власності належав житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Для прийняття спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса, зокрема і для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок, однак у видачі такого їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей будинок, що підтверджується постановою приватного нотаріуса. Крім цього, у постанові нотаріуса встановлено, що позивачка прийняла спадщину до майна померлої матері [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом шляхом подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. На момент смерті [PERSON] з нею разом проживали позивачка та співмешканець померлої (батько позивачки) [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що [PERSON] та [PERSON] шлюб не зареєстрували в установленому законом порядку, після смерті [PERSON] . [PERSON] не звертався до суду з заявою про встановлення факту його спільного проживання з першою однією сім`єю для набуття спадкових прав до майна померлої. [PERSON] не заперечує щодо одноосібного успадкування житлового будинку, який належав [PERSON] , позивачкою. При цьому померла [PERSON] більше дітей не мала. Винесені в справі процесуальні рішення Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.02.2026 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. Позиції учасників справи Сторона позивача на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки подав суду заяву про розгляд справи за його та позивачки відсутності з позицією підтримки позову. Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області в особі уповноваженого представника на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, проте [PERSON] подала суду заяву, у якій висловила прохання розгляд справи проводити за відсутності представника органу місцевого самоврядування з позицією відсутності заперечень щодо задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, однак у його інтересах його представник подав суду заяву, де зазначено наступне. [PERSON] заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік і дружина із [PERSON] до суду не подавав і не має наміру подавати таку заяву в майбутньому, а тому заперечень щодо позову його доньки [PERSON] він не має. Оцінивши позиції учасників справи, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Встановлені судом обставини Мати позивачки [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 58 років у с.Голятин Хустського району Закарпатської області, про що 01.11.2022 року Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №452, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою Голятинського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 15.04.2025 року №134 померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , була постійною мешканкою [ADDRESS] , разом з нею на день її смерті в будинку за вищенаведеною адресою постійно проживав та був зареєстрований: [PERSON] , [INFO] , - співмешканець, при цьому проживала, але не була зареєстрована: [PERSON] , [INFO] , - дочка. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Хустського РНО Дунаєв Ю.М. від 27.12.2025 року вих.№309/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні правоустановчі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Крім того, у постанові зазначено, що на випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складала, спадщину [PERSON] прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Згідно з випискою з погосподарської книги від 15.04.2025 року №133, яка видана Голятинським старостинським округом Міжгірської селищної ради, станом на 01.01.2020 року відповідно до погосподарської книги 2016-2020 років №7 особовий рахунок [NUMBER] будинок в [ADDRESS] , закріплений за [PERSON] , яка була його власницею, свідоцтво про право власності на цей будинок на ім`я [PERSON] сільрадою не видавалось. Згідно з довідкою №329 від 02.12.2025 року КП «Міжгірське БТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок у [ADDRESS] , не зареєстроване. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу, що розташований у [ADDRESS] , виготовлений на замовлення [PERSON] 16.04.2025 року, зазначений житловий будинок споруджений у 1984 році, поруч з ним розташовані тераса з сходами та колодязь. Згідно з експлікацією приміщень загальна площа будинку становить 49,4 м2, з неї житлова 13,8 м2, будинок складається з таких приміщень: коридору 9 м2, кухні 20,4 м2, житлової кімнати 13,8 м2, кладової 6,2 м2. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1223 ЦК України передбачено: - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. - У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. - Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Мати позивачки [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . [PERSON] за життя на праві власності належав будинок у [ADDRESS] . Померла на випадок своєї смерті заповіту не залишила, спадщину до майна померлої [PERSON] [PERSON] прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Однак постановою приватного нотаріуса Хустського РНО Дунаєв Ю.М. від 27.12.2025 року вих.№309/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні правоустановчі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.18, 4.21 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів і ця постанова унеможливлює оформлення нею спадщини у позасудовому порядку. За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб, адже третя особа не заперечує проти задоволення позову. Розподіл судових витрат Суд враховує те, що позивачкою сплачений судовий збір у сумі 1668 грн 55 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить грошову суму 834 грн 28 коп.

Outcome: approved