Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Бурда Тетяна Сергіївна звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 1200 грн, сплачених за товар, придбаний 14.09.2025 р; неустойку за період з 20.09.2025 року, яка становить на час звернення до суду з позовом 360 грн; моральну шкоду в розмірі 5000 грн а також судові витрати. 14.09.2025 року позивач на сторінці в соціальній мережі TikTok «[INFO] » відповідача замовила спортивний костюм, з приводу розміру, кольору спілкувалася з відповідачем у месенджері «Viber», номер телефону [NUMBER] . Позивач оплатила замовлення продавцю у розмірі 1200 гривень, переказавши кошти на банківську карту [PERSON] [NUMBER] , реквізити якої надав продавець. Отримавши 20.09.2025 року товар від відповідача, виявилось, що колір спортивного костюму інший, про що позивач негайно повідомила відповідача у месенджері «Viber», однак відповідач відмовилася обмінювати товар або повертати кошти. Позивач зазначає, що колір спортивного костюму, отриманий від відповідача не відповідає кольору, як на зразку у мережі. Наведені недоліки виникли з вини продавця, який не повідомив, що колір товару може відрізнятись від зразка на сторінці в соціальній мережі, що робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Крім того, недоліки не можуть бути усунені, оскільки продавець відмовився обміняти товар або повернути його вартість. Такі дії продавця є протиправними та порушили права позивача, як споживача, оскільки на виконання умов договору не було надано товар належної якості. Відповідач також відмовила у належному обслуговувані на звернення з проханням усунути недоліки шляхом обміну товару або повернення коштів. Позивач зазначає, що наведені порушення спричинили їй матеріальні збитки, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, сплачені за товар в розмірі 1200 грн та неустойку, яка станом на 21 жовтня 2025 року складає 360 грн. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, належним чином повідомлений відповідач будь-яких заяв, клопотань не подав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст.3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п.3 ч.1 ст.3 ЦК України). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відновлення становища, яке існувало до порушення і припинення правопорушення. Судом встановлено, що 14 вересня 2025 року [PERSON] здійснила замовлення одягу (спортивного костюму) через соціальну мережу TikTok «[INFO]» та після спілкування у соціальній мережі «Viber», номер телефону [NUMBER] з відповідачем перерахувала 1200 грн на рахунок, повідомлений відповідачем у соціальній мережі - банківську карту [NUMBER] , призначення платежу переказ особистих коштів, що підтверджується квитанцією № 9С9А-МХВА-66С5-41РР від 14 вересня 2025 року. 20 вересня 2025 року позивачем за накладною № 5125000027206 у відділенні УКРПОШТА, на імя [PERSON] було отримано від відправника [PERSON] , конт.особи [NUMBER] посилку, оголошеною вартістю 200 грн. Фотографіями, долученими до позовної заяви, підтверджується переписка з приводу невідповідностей характеристик отриманого товару, зокрема кольору, у зв`язку з чим позивач намагалася повернути товар відповідачу та отримати повернення сплачених нею коштів. Водночас в публічній оферті продавця не зазначено, що колір товару може відрізнятись від зразка на сторінці в соціальній мережі TikTok «[INFO]». Одяг - спортивний костюм позивачем не використовувався. Позивач зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з претензією як у той самий спосіб як і було замовлено товар, тобто за допомогою соціальній мережі «Viber», номер телефону [NUMBER] ; так і письмово направлялася претензія поштою, з приводу невідповідностей характеристик отриманого товару, зокрема кольору, у зв`язку з чим позивач намагалася повернути товар відповідачу та отримати повернення сплачених нею коштів. Водночас в публічній оферті продавця не зазначено, що колір товару може відрізнятись від зразка на сторінці в соціальній мережі TikTok « [INFO] ». На час розгляду справи права позивача, як споживача послуг, відновлені не були. З фотографій, долучених до позовної заяви, підтверджується переписка з позивача з гарячею лінією «monobank», з якої вбачається, що за квитанцією № 9С9А-МХВА-66С5-41РР від 14 вересня 2025 року на банківську карту [NUMBER] , позивачем були перераховані кошти в розмірі 1200 грн отримувачу [PERSON] . Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів (ч. 2, ч. 3 ст. 698 ЦК України). Відповідно до ст. 707 ЦК України покупець має право протягом чотирнадцяти днів не рахуючи дня купівлі непродовольчого товару належної якості, якщо триваліший строк не оголошений продавцем, обміняти його у місці купівлі або інших місцях, оголошених продавцем, на аналогічний товар інших розміру, форми, габариту, фасону, комплектації тощо. У разі виявлення різниці в ціні покупець проводить необхідний перерахунок з продавцем. Якщо у продавця немає необхідного для обміну товару, покупець має право повернути придбаний товар продавцеві та одержати сплачену за нього грошову суму. Вимога покупця про обмін або повернення товару підлягає задоволенню, якщо товар не був у споживанні, збережено його товарний вид, споживчі властивості та за наявності доказів придбання товару у цього продавця. Перелік товарів, які не підлягають обміну або поверненню на підставах, передбачених цією статтею, встановлюється нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 р. N 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів» (зі послідуючими змінами) придбаний позивачем товар не входить до переліку товарів, що не підлягають обміну (поверненню), додаток №3. Системний аналіз наведених норм права, дає підстави стверджувати, що споживач має право протягом 14-днів після його придбання повернути товар, який йому не підійшов і не може бути ним використаний за призначенням та отримати сплачені за нього кошти. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказів повернення придбаного товару у стані, який не підлягає поверненню, відповідачем не надано. Враховуючи, що факт придбання позивачем у соціальній мережі TikTok «[INFO]» та «Viber» товару неналежної якості та бездіяльність продавця товару, яка виявилась у тому, що продавець [PERSON] не прийняла товар і не повернула сплачені за товар грошові кошти в сумі 1200 грн, та не надала доказів на спростування заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення грошових коштів у розмірі 1200 грн з [PERSON] . Щодо вимог позивача про стягнення розміру неустойки, суд приходить до наступного. Частиною 9 ст. 12 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. У судовому засідання встановлено, що покупець має право протягом чотирнадцяти днів не рахуючи дня купівлі непродовольчого товару належної якості, обміняти його, якщо у продавця немає необхідного для обміну товару, покупець має право повернути придбаний товар продавцеві та одержати сплачену за нього грошову суму. Як встановлено 20.09.2025 року при отриманні позивачем товару, повідомлено відповідача що такий товар не задовольняє за кольором. Протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснив обмін товару або повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, у зв`язку з чим починаючи з 05 жовтня 2025 року по день ухвалення судового рішення 24 березня 2026 року - підлягає нарахуванню розмір неустойки (з 05.10.25 по 24.03.26 - 171 день; 1% від 1200 грн - 12 грн) 171 д* 12 грн = 2052 грн. В той же час відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У зв`язку з тим, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, він повинен бути зменшений до 1200 грн. А тому в решті позовних вимог належить відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної вимоги майнового характеру, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1331,2 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial