Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позові вимоги обґрунтовало тим, що 23.01.2019 року [PERSON] уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір № GL-163573. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 60000,00 грн. на строк 48 місяців, терміном до 20.01.2023 року, зі сплатою відсотків за процентною ставкою 47,69% річних. Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 24.10.2025 року, виникла заборгованість за кредитним договором в розмір 55 512,76 грн., яка складається з 28235,18 грн. - заборгованості по тілу кредиту та 27277,58 грн. заборгованості за відсотками. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором CL-163573 від 23.01.2019 року в розмірі 55 512,76 грн., Ухвалою судді від 05.12.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я. подала відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що суму заборгованості разом з відсотками вважає необґрунтованою, не підтвердженою належними і допустимим доказами, оскільки розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, внутрішнім документом установи та не містить відомостей, що дозволили перевірити чи видавались кредитні кошти, на який строк та правильність нарахування відсотків позивачем. Посилаючись на практику ВС просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В судове засідання ані відповідач [PERSON] , ані його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Просили проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив відповідача, в якій спростував позицію відповідача, вказуючи на те, що позивачем представлено о суду ряд документів, які у своїй сукупності від повідають вимогам ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положенням НБУ №75 від 04.07.2018 щодо первинних документів, а виписки по клієнтських рахунках прямо визнаються належним підтвердженням виконаних операцій і руху коштів В свою чергу відповідач посилається на суму власних сплат у розмірі 120240,25грн, фактично визнаючи існування кредитних правовідносин та здійснення тривалих платежів, а спір стосується лише розміру залишку боргу. Крім того, сторона відповідача не наводить жодного альтернативного розрахунку заборгованості чи даних, які б свідчили про повне погашення боргу. Враховуючи викладене, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю. В судове засідання представник позивача також не з,явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Не заперечував про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи встановлені судом. 23.01.2019 року [PERSON] уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір № GL-163573. Відповідно до умов укладеного кредитного договору № GL-163573 від 23.01.2019 року, [PERSON] отримав кредит в сумі 60000,00 грн. на строк 48 місяців, терміном до 20.01.2023 року, зі сплатою відсотків за процентною ставкою 47,69% річних Банк належним чином виконав свій обов,язок щодо надання позичальнику кредиту. Проте позичальник належним чином не повертає отримані кредитні кошти, свої зобов`язання за договором належним чином не виконав. Відповідно до пунктів Кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та Додатковими договорами. Відповідно до умов Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. В результаті порушених взятих на себе зобов,язань за кредитним договором № GL-163573 від 23.01.2019 утворилась заборгованість, яка станом на 24.10.2025 відповідно до розрахунку заборгованості становить 55 512,76 грн., яка складається з 28235,18 грн. - заборгованості по тілу кредиту та 27277,58 грн. заборгованості за відсотками. Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду щодо їх застосування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин 1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитного договору виконані не в повному обсязі, кредит та відсотки за його користування не повернуті. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 24.10.2025 відповідно до розрахунку заборгованості становить 55 512,76 грн., яка складається з 28235,18 грн. - заборгованості по тілу кредиту та 27277,58 грн. заборгованості за відсотками. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору № GL-163573 від 23.01.2019, який наданий суду та містить помісячні періоди, із зазначенням дат, кількості днів, поточної та простроченої заборгованості, фіксовану процентну ставку, суму нарахованих відсотків за кожен період, а також усі платежі відповідача із розподілом на погашення тіла кредиту та відсотків, а отже відповідає вимогам закону. З даного розрахунку вбачається, що відповідачу було надано кредит у розмірі 60000,00грн. Протягом дії кредитного договору ним сплачено загалом 120240,25грн, у тому числі 31764,82грн на погашення тіла кредиту та 88475,43грн відсотків. Станом на 24.10.2025 непогашеною залишається заборгованість по тілу кредиту28235,18 грн та 27277,58 грн. заборгованості за відсотками. Крім того, на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитом позивачем надана суду виписка по особовим рахункам за період з 23.01.2019 по 24.10.2025. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно п. 3 цього Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Таким чином, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, відповідно до наданих меморіального ордеру, розрахунку заборгованості, підтверджує заборгованість відповідача за виданим кредитом. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Разом з тим, судом встановлено, що представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до [PERSON] , разом з тим останній жодним чином не відреагував на цей факт. Враховуючи встановлені обставини, наведені вимоги законодавства, які регулюють дані спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позиція сторони відповідача щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність заборгованості та її розмір є хибними та такими, що спростовані вищенаведеним. Решта заперечень сторони відповідача про задоволення позовних вимог не заслуговують на увагу та не спростовують висновків суду. Таким чином, у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог АТ «Кредобанк» у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 55 512,76 грн., яка складається з 28235,18 грн. - заборгованості по тілу кредиту та 27277,58 грн. заборгованості за відсотками З огляду на результат вирішення спору та враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved