Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

29.10.2022 о 14:45 год. [PERSON] керував автомобілем «BMW X3», реєстраційний номер [NUMBER] на перехресті нерівнозначних доріг вул. Благовісної та Митницької у м. Черкаси, порушуючи вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, рухаючись по другорядній дорозі не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та здійснив зіткнення з автомобілем «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER] , який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «MAZDA CX-5», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку по вул. Благовісній у крайній праві смузі руху автомобілів, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2022 у справі № 711/5726/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди між Позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «УСГ» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2522-21-00112 від 20.12.2021. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля «MAZDA CX-5», реєстраційний номер [NUMBER] , були застраховані позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-2522-21-00112 від 20.12.2021, а цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW X3», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач, була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-207657750. Власник пошкодженого автомобіля «MAZDA CX-5», реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі звіту № 122629 від 28.11.2022, акту огляду транспортного засобу від 03.11.2022, 11.11.2022, розрахунку суми страхового відшкодування від 23.12.2022, ремонтної калькуляції № 122629 від 03.11.2022, страхового акту № ДККА-81598 від 23.12.2022, позивачем було сплачено страхове відшкодування на рахунок [PERSON] у розмірі 198 182,19 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 47578 від 23.12.2022. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулось до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою № 11/21409 від 30.12.2022 на виплату страхового відшкодування за полісом № ЕР-207657750 в сумі 198 182,19 грн. З виписки по особовому рахунку вбачається, що 26.01.2023 ПАТ «НАСК «Оранта» здійснив виплату в сумі 127 500,00 грн за страхове відшкодування згідно вимоги № 11/21409 від 30.12.2022. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до нього перейшло право вимоги до винної особи, тому просило стягнути з відповідача 70 682,19 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У даній справі спір виник між страховою компанією та особою, винною в ДТП щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування. Згідно зі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У даній справі судом встановлено, що позивач, як страховик, виплатив потерпілому у ДТП, яка сталася 29.10.2022, суму страхового відшкодування у розмірі 198 182,19 грн, та звернувся до страховика ПАТ «НАСК «Оранта», яким застраховано автомобіль ««BMW X3», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач, якого постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2022 у справі № 711/5726/22 було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, про повернення виплаченого страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Зважуючи на викладене, саме положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» регулюються правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається, оскільки позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до особи, винної у ДТП. Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи наведені обставини і норми матеріального права, а також те, що суму страхового відшкодування в розмірі 70 682,19 грн станом на день ухвалення судом рішення у даній справі відповідач на користь позивача не відшкодував, суд вважає, що дана сума підлягає стягненню з відповідача. З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved