Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в особі представниці Сердійчук Я.Я. звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки 16140,00 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені товариством судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначає, що 18.08.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО ФІН" (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник) укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір №86423623. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 3000,00 грн., строк користування кредитними коштами 730 днів, з 18.08.2024 та закінчується 17.08.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду, проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 0.01 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці Кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на Рахунок Позичальника/Картковий рахунок Позичальника. Станом на сьогодні строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 10.11.2025 було укладено договір № 10-11/25, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, включно із правом вимоги за кредитним договором № 86423623 від 18.08.2024 р. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором №86423623 від 18.08.2024 р., що підлягає стягненню з відповідачки станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16140,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12840,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно із кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 300,00 грн. Ухвалою суду від 09.01.2026 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом учасників. У судове засідання представниця позивача не з`явилася, у позовній заяві просить суд про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явилася повторно, причини неявки суду не повідомила, відзив до суду не подала. До суду повернувся поштовий конверт, надісланий за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачки з відміткою про невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки особі. Зазначена позиція висвітлена в постанові ВС України у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.11.2022року у справі №760/25978/13-ц, провадження №61-6788св22, висновки якої підлягають врахуванню для судів інших інстанцій. Також про дату, час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, за згодою представниці позивача, враховуючи відсутність відзиву, неявку відповідачки у судове засідання, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, із ухваленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Щодо заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що 18 серпня 2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» (Товариство) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 86423623 (Кредитний договір). Відповідно до п.2.1. Кредитного договору Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а Позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути Кредит та сплатити плату за користування Кредитом, у вигляді нарахованих на Суму кредиту процентів за фактичний строк користування Кредитом у порядку, встановленому цим Договором. Пунктами 2.2.-2.5. Кредитного договору передбачено, що кредит надається в загальному розмірі (Сума кредиту): 3000 (три тисячі гривень 00коп.). Строк користування кредитними коштами складає 730 (днів), який починається з 18.08.2024 та закінчується 17.08.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Дисконтний (Пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 31.08.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 17.08.2026 (дата остаточного погашення заборгованості). Як погоджено сторонами Кредитного договору у п.2.6., проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 3.65 % відсотків річних ( Денна процентна ставка - 0.01 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки. У п.2.7. Кредитного договору також зазначено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Застосування базової (стандартної) процентної ставки не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати процентів у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах базової (стандартної) процентної ставки. Кредитний договір підписано відповідачкою 18.08.2024р. з використанням електронного підпису в формі одноразового ідентифікатора ZDk1MTky. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Факт належного виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за договором №86423623 надати відповідачці [PERSON] кошти у розмірі 3000,00 грн. підтверджується квитанцією №42396-87084-96104 щодо проведення операції №86423623_1723968707 від 18.08.2024 р. з перерахування коштів у розмірі 3000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] для [PERSON] відповідно до кредитного договору №86423623 від 18.08.2024 р. Як вбачається із наданої позивачем виписки за кредитом ТОВ «ЕКО ФІН» за кредитним договором № 86423623 від 18.08.2024 року станом на дату розрахунку 10.11.2025р. розмір заборгованості відповідачки за тілом кредиту складає 3000,00 грн, розмір заборгованості за відсотками 12840,00 грн, що у сумі складає 15840,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 86423623 від 18.08.2024 року, здійсненого після відступлення первісним кредитором права вимоги за цим договором на користь позивача, станом на 25.11.2025р. загальна заборгованість за таким договором складає 16140,00 грн., з яких 3000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 13140,00 грн. заборгованість за відсотками. Доказів належного виконання зобов`язань за обома кредитними договорами, контррозрахунків заборгованості відповідачкою не надано. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із положень ст.525, ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). З огляду на зазначені вище обставини справи та правові норми, які підлягають застосуванню у правовідносинах, що виникли, суд дійшов висновку, що факт укладення відповідачкою [PERSON] із первісним кредитором договору № 86423623 від 18.08.2024р., так само як і факт наявності заборгованості за цим договором у розмірі 16140,00 грн., є доведеним. Щодо відступлення права вимоги позивачеві. 10.11.2025 р. було укладено договір №10-11/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "ЕКО ФІН" (Первісний кредитор) відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Новий кредитор) права вимоги за кредитними договорами до позичальників, - зокрема, за договором №86423623 від 18.08.2024 р. Згідно з п. 2.1. Договору №10-11/25 Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. Пунктом 5.2. Договору №10-11/25 передбачено, що Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді. На підтвердження факту укладення договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором стороною позивача надано копію підписаного та скріпленого печатками Акту прийому-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді за Договором №10-11/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.11.2025 року. Як вбачається із Реєстру Боржників за Договором №10-11/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.11.2025 року, який є додатком до відповідного договору, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги та, відповідно, статусу кредитора стосовно [PERSON] за кредитним договором № 86423623 від 18.08.2024 року на суму 15840,00 грн. Абзацом 2 п.5.4. Договору №10-11/25 передбачено, що до Нового кредитора переходять права Первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, Новий Кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за кредитними договорами. Також у п.4.2.6. Кредитного договору №86423623 від 18.08.2024 р. передбачено право Первісного кредитора відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час без згоди Позичальника. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Таким чином, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №86423623 від 18.08.2024 р. включно із правом нарахування процентів за таким кредитним договором. Щодо витрат на правову допомогу. Пунктами 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача суду подано: копію Договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 р., укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в особі директора Сердійчук Ярослави Ярославівни та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНТС» в особі керуючого партнера Бурдюг Тетяни Вікторівни; копію Заявки на надання юридичної допомоги № 59 від 11.11.2025 року до Договору № 02-07/2024, копію витягу з Акту №22 про надання юридичної допомоги від 24.11.2025 р. Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги № 59 від 11.11.2025 року до Договору № 02-07/2024 сторони такого Договору погодили, що вартість послуг юридичної допомоги складає 9000,00 грн, а саме надання усної консультації (2 год.) - 3000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (2 год.) 6000,00 грн. Відповідно, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. Разом з цим, враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, у стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved