Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позові вказано, що 28.12.2013 року сторони зареєстрували шлюб. В шлюбі сторін народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання у сторін часто виникали непорозуміння через різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, що призводило до сварок та конфліктів. Така ситуація призвела до того, що сім`я розпалася остаточно. Кожен з подружжя живе своїм особистим життям. Подружні стосунки не підтримують, проживають порізно. На даний час шлюб існує лише формально, а тому його доцільно розірвати. Враховуючи, що з боку відповідача було вчинено насильство щодо позивачки, тому заперечує щодо встановлення судом строку на примирення подружжя. Просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивачки адвокат Алексенко С.Л. подав заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі, заперечив щодо надання строку на примирення, просив задовольнити позов, шлюб розірвати. Проти заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв до суду не було подано, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 28.12.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1986 (а.с.6). У сторін [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується наданими позивачкою копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.16-17). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 115, 141, 157 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved