Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором кредитної лінії № 73635848 від 20.12.2024 року, в розмірі 23738,40 гривень, а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20.12.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит № 73635848. Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачці кредит в розмірі 15000 грн. строком на 30 днів (з 20.12.2024 року по 18.01.2025 року) з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,2 %, що нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15 % від суми наданого кредиту (у грошовому виразі складає 2250,00 грн.). Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора 64854, що був надісланий на вказану відповідачкою електронну пошту. Кредитодавець ідентифікував відповідачку за посередництвом Banк ID НБУ, отримавши за згодою [PERSON] її персональні дані. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів в розмірі15000 грн. на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] . Однак, відповідачка кредитні кошти не повернула у повному обсязі та не виконала інші грошові зобов`язання, тому в неї виникла заборгованість в розмірі 23738,40 грн., з яких: прострочена заборгованість за основною сумою боргу 12062,40 грн., заборгованість за процентами 2370,00 грн. та заборгованість за комісією 2250,00 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування 7056,00 грн. У подальшому, 24.02.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 24/02/25, у відповідності до умов якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором кредиту № 73635848 від 20.12.2024 року. Оскільки відповідачка свої зобов`язання за договором кредиту не виконує та кошти добровільно не повертає, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, до суду надала відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнала частково, а саме просила стягнути з неї лише тіло кредиту, у стягненні відсотків, пені та штрафних санкцій відмовити. В поданій письмовій заяві просить розгляд проводити в її відсутність. 24.11.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому просять позов задовольнити в повному обсязі,оскільки відповідачка укладала договір добровільно, та погодилась на його умови. 24.11.2025 року від представнка позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в якому вважає за доцільне зменшити позовні вимоги на суму пені та просить стягнути заборгованість в загальному розмірі 16682,40 грн. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20.12.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії (Надійний) № 73635848, згідно умов якого товариство надало відповідачці кредит в розмірі 15000 грн., строком на 30 днів (з 20.12.2024 року по 18.01.2025 року) з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,2 %, що нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15 % від суми наданого кредиту (у грошовому виразі складає 2250,00 грн.). (а.с.12-21). Як видно із довідки про ідентифікацію, [PERSON] ідентифікована ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», шляхом використання одноразового ідентифікатора 64854 (а.с.22). Згідно інформації , що надана АТ КБ "Приват Банк" на ім"я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та 20.12.2024 року зараховано на дану картку 15000 грн.( а.с.119-121). Згідно п. 6.2, 6.3 кредитного договору, за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником відповідно до умов договору. Позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування та комісію за надання кредиту відповідно до умов визначених договором, будь-яким доступним йому способом. Пунктом 6.13 цього ж договору передбачено, у разі прострочення позичальником сплати першого обов`язкового платежу/мінімального обов`язкового платежу (що включають в себе нараховану комісію за надання кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або сплати суми кредиту) на шістдесят другий календарний день, кредитодавець має право вимагати повного погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому разі позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення заборгованості. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на виконання умов кредитного договору № 73635848 від 20.12.2024, виконало свої зобов`язання, зокрема передало [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 15000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжної інструкції, (а.с.8). 24.02.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 24/02/25, у відповідності до умов якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, зазначених у відповідних реєстрах (а.с.24-31). Як вбачається з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 24/02/25 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 73635848 від 20.12.2024 у розмірі 23738,40 грн. (а.с.32). З наданих первісним кредитором даних за кредитним договором № 73635848 від 20.12.2024 року та розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» по даному кредитному договору становить 23738,40 грн., з яких: прострочена заборгованість за основною сумою боргу 12062,40 грн., заборгованість за процентами 2370,00 грн. та заборгованість за комісією 2250,00 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування 7056,00 грн.(а.с.10-11). В подальшому надійшла заява в якій просять стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 16682, 40 грн. та судові витрати. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно дост.207 ЦК України ,правочин вважається таким, що вчинений уписьмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису задопомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається увипадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннямист. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Згідно п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію`визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно дост. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Частини 1 та 2 статті 1077 ЦК України вказують, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно дост. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вказане, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] року був укладений кредитний договір № 73635848 підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, проте відповідачка не виконала свої кредитні зобов`язання щодо повернення коштів, які перейшли у встановленому законом порядку позивачеві, а тому з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16682,40 грн. з урахуванням відмови позивача від частини позовних вимог, що не суперечить положенням ст.49 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, оскільки, позовні вимоги задоволено , то з [PERSON] на користьТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягає стягненню судовий збір врозмірі 2422 грн. 40 коп. Крім того, при зверненні з позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024. Надано витяг з акту № 15-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 01.11.2024 року, з якого вбачається, що вартість наданої послуги в даній справі становить 3500 грн., а також платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 579936717.1 від 26.06.2025 року (а.с.33-39). За умовами ч. 4ст.137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу в сумі 3500 гривень, оскільки такі є розумними, співмірними та відповідають обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Outcome: approved