Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 5 лютого 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2904305, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 3000 грн. Договір був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання клієнта одноразового ідентифікатора та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Натомість відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання, станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 14225,99 грн, з яких: заборгованості за тілом кредиту - 2999,99 грн; заборгованості за процентами - 11226 грн. 10 серпня 2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками первісного кредитора, включно і до [PERSON] за кредитним договором №2904305 від 5 лютого 2022 року. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 14225,99 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2025 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 7 січня 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачка відзив на позовну заяву не надала, своєї позиції щодо позову суду не повідомила. У судове засідання 11 березня 2026 року учасники судового розгляду не з`явилися. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 2 березня 2026 року на електронну адресу суду представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутністю представника «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Просить задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Судом надіслане повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача [PERSON] , що встановлена в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, однак поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В силу приписів п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Неявка учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявною учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 11 березня 2026 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області постановлено про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 17.03.2026 о 11 год. 15 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що 5 лютого 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №2904305 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору на умовах, встановлених Договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає 3000,00 грн. Згідно з п. 1.3 Кредитного договору строк кредиту 345 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 23 дні. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені вказується в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Пунктами 1.4, 1.4.1 Кредитного договору передбачено, що стандартна процента ставка становить 1,99% в день, знижена процентна ставка 1,99% в день, а також визначені випадки застосування зазначених ставок. Відповідно п. 2.1. Кредитного договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до пп. 5.1.3 п. 5.1 Кредитного договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта. Відповідно до Довідки про ідентифікацію, складеної ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», [PERSON] , з якою укладено договір №2904305 від 5 лютого 2022 року, ідентифікована ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснено 5 лютого 2022 року за номером телефону [NUMBER] , одноразовий ідентифікатор - «Х461». У паспорті споживчого кредиту, який також підписаний відповідачем електронним підписом «Х461», до відома останньої доведено інформацію щодо основних умов кредитування, орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало взяті на себе зобов`язання та 5 лютого 2022 року 10:57:12 переказало на платіжну картку № [NUMBER] , яка зазначена у п. 2.1. Кредитного договору, 3000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 4 березня 2024 року №4816-0403. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 10 серпня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2904305 від 5 лютого 2022 року становить 14225,99 грн, з яких: залишок по тілу кредиту 2999,99 грн; залишок по відсотках 11226 грн. 10 серпня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступає ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2904305 від 5 лютого 2022 року. Акт приймання-передачі реєстру боржників від 10 серпня 2023 року до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10 серпня 2023 року підписаний клієнтом та фактором та скріплений їх печатками. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошові кошти за договором факторингу, про що свідчить платіжна інструкція. Згідно із витягом з реєстру боржників до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10 серпня 2023 року, заборгованість [PERSON] за договором № 2904305 від 5 лютого 2022 року складає 14225,99 грн, із яких: 2999,99 грн - заборгованість по тілу кредиту, 11226,00 грн - заборгованість за відсотками. 12 вересня 2025 року за вих. № 22951915 від 12 вересня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало відповідачу досудову вимогу про необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором № 2904305 від 5 лютого 2022 року. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язанням. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 2904305 від 5 лютого 2022 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом пункту четвертого статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення частини статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою,яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір,та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2904305 від 5 лютого 2022 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кредит в сумі 3000,00 грн, який остання зобов`язалася повернути, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. 5 лютого 2022 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суд вважає доведеним. У подальшому позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2904305 від 5 лютого 2022 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] . У підписаному відповідачем договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2904305 від 5 лютого 2022 року визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк кредиту, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, оскільки не повернула кредитні кошти, проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2904305 від 5 лютого 2022 року, яка становить 14225,99 грн, із яких: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11225,99 грн - заборгованість за відсотками. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав. Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи встановлено, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. З огляду на те, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача також заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн, на підставі: договору про надання правової допомоги № 0107 від 1 липня 2025 року, укладеного між позивачем та АО «Апологет», актом наданих послуг (правової (правничої) допомоги) №761 від 05.09.2025 року до договору №0107 про надання правової (правничої) допомоги від 1 липня 2025 року, згідно якого клієнтом прийнято послуги згідно договору, боржник [PERSON] , кредитний договір №2904305, сума наданих послуг 8000,00 грн, детального опису надання послуг до акту №782 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 1 липня 2025 року. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved