Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що сторони з 02 листопада 2024 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі діти не народилися. В них протилежні погляди на шлюб та сім`ю, немає спільних інтересі та відсутнєвзаєморозуміння в сім`ї. Позивач вважає, що такі взаємовідносини свідчать про неможливість збереження сімейних відносин, що шлюб є формальним, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просив шлюб розірвати. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою судді від 02 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою її місця проживання. Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачем, судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , 02 листопада 2024 року зареєстрували шлюб у Перемишлянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управліня Міністерства юстиції, про що було складено актовий запис за № 72. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 02 листопада 2024 року Перемишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управліня Міністерства юстиції. За частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (частина 3 статті 56 СК України). За частиною 2 статті 104 СК України, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу. У частині 1 статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом цієї норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. За статтею112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні відносини припинені, сторони не виявили бажання помиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно дост.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про зміну прізвища набутого у шлюбі, відповідачка до суду не подавала. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при поданні позову до суду судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved