Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації, в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 1021933,44 грн. (один мільйон двадцять одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні 44 копійки), як відшкодування шкоди та сплачений судовий збір в розмірі 12 262,00 грн. (дванадцять тисяч двісті шістдесят дві гривні 00 копійок). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.02.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» (надалі ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ») та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (надалі - Страхувальник) був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту VZ № 0009 (надалі Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», д/н [NUMBER] . 31.08.2023 р. за адресою: а/д Н-02 389 км +150 м. перехрестя вулиць ЛісоваЄвропейська сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі по тексту ДТП) за участю Застрахованого ТЗ та транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . За фактом ДТП, відносно [PERSON] , було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 103896 за порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та адміністративні матеріали були направлені до Дніпровського районного суду м. Києва для подальшого прийняття рішення. 10 листопада 2023 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/11176/23, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів). 24 січня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області залишено без змін. 29.09.2023 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9/1/1497-23 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулося АТ «Таскомбанк» в особі Головко Сергія Івановича у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування. 03.10.2023 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі Страхового акту № 16871 від 02.10.2023 року, виходячи з Рахунку № ВДиС-0047663 від 14.09.2023 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 994 285,67 грн. (дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі двісті вісімдесят п`ять гривень 59 копійок), що підтверджуються платіжною інструкцією № 6436 від 03.10.2023 року. Під час відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser», д/н [NUMBER] , спеціалістами СТО були виявлені дефекти (пошкодження), які не було враховані раніше, пошкодженого ТЗ, а саме: переднє ліве скло двері, на ньому є сколи та подряпини. Також не було враховано тонування скла яке замінюється. 11 грудня 2023 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулося АТ «Таскомбанк» в особі Головко Сергія Івановича із Заявою про виплату страхового відшкодування вих. № 15/04/9/1/2625-23 в зв`язку з виявленням прихованих пошкоджень, в наслідок ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 13 грудня 2023 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» згідно з Договором страхування на підставі Заяви і Страхового акту № 17458 від 12.12.2023 р., виходячи з рахунку № ВДиС-0064333 від 06.12.2023 та повідомлення консультанта-приймальника від 06.12.2023, здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 20728,66 грн., (двадцять тисяч сімсот двадцять вісім гривень 66 копійок). Під час відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser», д/н [NUMBER] , спеціалістами СТО були виявлені дефекти (пошкодження), які не було враховані раніше, пошкодженого ТЗ, а саме: електропровід переднього правового датчика ABS, обрив. 09 лютого 2024 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулося АТ «Таскомбанк» в особі [PERSON] із Заявою про виплату страхового відшкодування вих. № 15/04/9/1/0344-24 в зв`язку з виявленням прихованих пошкоджень, в наслідок ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 26 лютого 2024 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» згідно з Договором страхування на підставі Заяви і Страхового акту № 17927 від 15.02.2024 р., виходячи з рахунку № ВДиС-0005873 від 06.02.2024 та повідомлення консультанта-приймальника від 06.02.2024, здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 6819,11 грн., (шість тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 11 копійок). Загальна сума, яка була відшкодована ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» за вищенаведеним ДТП склала 1021933,44 грн.= 994 285,67 грн. + 20728,66 грн.+ 6819,11 грн. Згідно зі ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик (ТДВ «СК «ВІДІСТРАХУВАННЯ»), який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. У даному випадку ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» виступає не лише як особа, що має право на отримання відшкодування шкоди від осіб, винних у заподіянні збитків, а й повноцінно вважається потерпілою особою, якій пошкодженням застрахованого автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП, було завдано майнової шкоди у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 24 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання представника не направив, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Судом 18.02.2026 р. за вх..№10721 отримано заяву, якій представник позивача просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачеві рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання. При цьому слід зазначити, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. (позиція КГС ВС у справі № 911/3142/19 від 18.03.2021р). Також, відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 21.02.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту VZ № 0009, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», д/н [NUMBER] . Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2023 року у справі №357/11176/23, яка згідно Постанови Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року залишена без змін та набрала законної сили 24.01.2024 р., визнано [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Згідно даної постанови встановлено, що 31 серпня 2023 року о 12 годині 10 хвилин, [PERSON] в Київській області, Білоцерківський район, с. Фурси на перехресті нерівнозначних доріг вул. Європейська - вул. Лісова вул. Ярослава Мудрого, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporte», державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 б, 16.11 Правил дорожнього руху. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Станом на дату скоєння ДТП транспортний засіб «Volkswagen Transporte», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач, не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідкою №3023244589296861 про дорожньо-транспортну пригоду. 29.09.2023 до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9/1/1497-23 звернулося АТ «Таскомбанк» в особі Головко Сергія Івановича у зв`язку з ДТП, що сталося 31.08.2023, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування VZ № 0009 від 21.02.2019. 03.10.2023 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» на підставі Страхового акту № 16871 від 02.10.2023 року, виходячи з Рахунку № ВДиС-0047663 від 14.09.2023 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 994 285,67 грн., що підтверджуються платіжною інструкцією № 6436 від 03.10.2023. Згідно повідомлення ТОВ ВіДі Автострада від 06.12.2023, під час відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser», д/н [NUMBER] , спеціалістами СТО були виявлені дефекти (пошкодження), які не було враховані раніше, пошкодженого ТЗ, а саме: переднє ліве скло двері, на ньому є сколи та подряпини. Також не було враховано тонування скла яке замінюється. 11 грудня 2023 року до ТДВ «СК «Віді-Страхування» звернулося АТ «Таскомбанк» в особі Головко Сергія Івановича із Заявою про виплату страхового відшкодування вих. № 15/04/9/1/2625-23 в зв`язку з виявленням прихованих пошкоджень, в наслідок ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування VZ № 0009 від 21.02.2019. 13 грудня 2023 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» згідно з Договором страхування на підставі Заяви і Страхового акту № 17458 від 12.12.2023 р., виходячи з рахунку № ВДиС-0064333 від 06.12.2023 та повідомлення консультанта-приймальника від 06.12.2023, здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 20728,66 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 7303 від 13.12.2023 року. Згідно повідомлення ТОВ ВіДі Автострада від 06.02.2024, під час відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser», д/н [NUMBER] , спеціалістами СТО були виявлені дефекти (пошкодження), які не було враховані раніше, пошкодженого ТЗ, а саме: електропровід переднього правового датчика ABS, обрив. 09 лютого 2024 року АТ «Таскомбанк» в особі [PERSON] звернулося до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із Заявою про виплату страхового відшкодування вих. № 15/04/9/1/0344-24 в зв`язку з виявленням прихованих пошкоджень, в наслідок ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування VZ № 0009 від 21.02.2019. 26 лютого 2024 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» згідно з Договором страхування на підставі Заяви і Страхового акту № 17927 від 15.02.2024 р., виходячи з рахунку № ВДиС-0005873 від 06.02.2024 та повідомлення консультанта-приймальника від 06.02.2024, здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 6819,11 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 766 від 26.02.2024 року. Як встановлено судом, загальна сума, яка була відшкодована позивачем за вищенаведеним ДТП склала 1021933,44 грн. Позивач листом від 07.03.2024 за вих. № 15/04/8.2/1332-24 та від 09.05.2025 за вих. № 15/04/8.2/0670-25 звернувся до Відповідача з вимогою сплатити на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» відшкодування шкоди, які залишилися без задоволення. Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюються обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоду межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц). Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подав. Таким чином, оскільки ТДВ «СК «Віді-Страхування» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, до позивача в порядку та на умовах передбачених ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», перейшло право вимоги до відповідача. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру завданої шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 1021833,44 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі 12262,00 грн. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 288 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved