Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є племінницею [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за час життя 07.04.1998 року залишила заповіт, яким заповідала все своє майно своїй племінниці [PERSON] . Після смерті тітки заявниця звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвої А.О., яка 06.12.2024 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії., якою відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] тітки [PERSON] , зназначивши, що з поданих документів не має можливості встановити родинний зв`язок як між тіткою та прелемінницею між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] . Зазначила, що інших спадкоємців померла немає. Враховуючи те, що встановлення факту необхідне заявниці для забезпечення можливості реалізації своїх прав, як спадкоємиці після смерті тітки на прийняття спадщини за заповітом, [PERSON] просить встановити даний юридичний факт в судовому порядку. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 17.12.2025 цивільну справу №644/328/25 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Черняєва Алла Олександрівна, Харківська міська рада, про встановлення факту родинних відносин прийнято до свого провадження. Розгляд справи проводити в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. Представник заявниці [PERSON] , в поданій заяві просить проводити розгляд справи за відсутності заявниці та представника заявниці, заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Черняєва А.О., в поданій заяві просила проводити розгляд справи без її участі, заперечень по даній справі не має, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Харківської міської ради, в судове засідання не з`вився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повдомив. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті докази в їх сукупності, у тому пояснення свідка [PERSON] , вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до вимог ч.1 п.1, ч.2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується к. свідоцтва про смерть. За час життя [PERSON] 07.04.1998 року залишила заповіт, яким належну їй на праві особистої власності квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] заповіла племінниці своїй [PERSON] , яка мешкає в м. Харкові. 05.10.2024 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Черняєвої А.О. із відповідною заявою для оформлення спадщини. За її заявою приватним нотаріусом була зареєстрована спадкова справа № 32/2024, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73085841 від 05.10.2024. Після розгляду всіх поданих документів приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Черняєва А.О. 06.12.2024 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії., якою відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] тітки [PERSON] , зназначивши, що з поданих документів не має можливості встановити родинний зв`язок як між тіткою та прелемінницею між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] спадщину прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. На підтвердження факту наявності родинних відносин між померлою та заявницею, судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , батьками якої у свідоцтві народження записвні батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.01.1954, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] , шо підтверджується к. свідоцтва про шлюб. [PERSON] народилас [INFO] , батками якої у свідоцтві про народження записані батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як зазначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю тощо. Частиною першою пунктом першим статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Для заявниці встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є племінницею [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право для прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК унормовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України. За таких обставин, оскільки встановлення вищевказаного факту має для заявниці юридичне значення і потрібне для прийняття спадщини за заповітом, суд вважає за необхідне встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] є племінницею [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved