Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», особі представника - Пархомчука С.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить: стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за кредитним договором № 773783 від 17.01.2022 в сумі 7315,50 грн та понесені судові витрати. 16.03.2026 представник позивача Пархомчук С.В. подав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, у якій просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. В обґрунтування позовних вимог представник посилається на те, що 17.01.2022 між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 773783 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно з умовами кредитного договору Товариство перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 2500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. 30.11.2023 між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір факторингу №1-30/11/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТзОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 773783 від 17.01.2022, укладеним із [PERSON] . Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 773783 загальний розмір заборгованості, станом на 26.12.2025, становить 7312 грн 50 коп, яка складається з: - простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2500 грн, - простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4812 грн 50 коп. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Ухвалою судді від 23.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву відповідно якої просив справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив проводити розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши заяву відповідача, письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 17.01.2022 між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 773783, який укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер його мобільного телефону. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а.с. 10-15). Також судом встановлено, що договір підписано між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та відповідачем електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору G2166, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. (а.с. 19). Згідно з п.1.2, 1.3. та 1.4. Договору вбачається, що Товариство зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти в сумі 2500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредиту - 25 днів з моменту підписання та перерахування коштів позичальнику, з 17.01.2022 по 10.02.2022, включно. Стандартна процента ставка становить 1,90 % в день (а.с.10). Відповідно до Інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» вих. № 2026-ПО/6 від 10.02.2026, вбачається, що первісний кредитор виконав своє зобов`язання, передбачене договором, шляхом перерахування коштів на картку № [NUMBER] у розмірі 2500 гривень 17.01.2022 о 10:46 год (а.с. 29-30, зворот). 30.11.2023 між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги №1-30/11/2023 (а.с.20-22). Відповідно до п.1.1 Договору відступлення права вимоги ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» за плату, а ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» відступає ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №1-30/11/2023 від 30.11.2023 заборгованість відповідача [PERSON] становить 7312 грн, 50 коп з яких: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2500 грн, - прострочена заборгованість за процентами - 4812 грн 50 коп (а.с. 18). 26.12.2025 ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» зверталося до [PERSON] з вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором, натомість відповідач надалі умови Кредитного договору не виконує (а.с.16). Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається. Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах обумовленого предмета договору. Проте боржник [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вищевказаним Кредитним договором. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором та [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у частині стягнення заборгованості за кредитом підтверджуються належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн, суд зазначає наступне. Так, згідно частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копії договору про надання правової (правничої) допомоги № 09/07/2025 від 09.07.2025 та додаткової угоди № 1 до Договору від 20.01.2026; Акт про отримання правової допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги від09.03.2026; копію платіжної інструкції № 1110 від 09.03.2026 про перерахування коштів [PERSON] . Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Судом встановлено, що згідно акту надання послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 витрати позивача на правову допомогу становлять 13 000,00 грн. Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 13 000,00 грн, і вважає це співмірним обсягу наданих адвокатом послуг з урахуванням їх вартості, наведеної детальному описі наданих послуг, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 12:00 год. 18.03.2026 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 23.03.2026 (в межах строку, встановленого ч. 6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 23.03.2026. На підставі ст. 509, 526, 546, 612, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved