Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. В січні 2022 року представник позивача адвокат Шевченко Антон Станіславович діючи в інтересах [PERSON] звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», Товариства з обмеженою відповідальністю «КВОРУМ ХЕРСОН», треті особи: [PERSON] , Державний реєстратор Станіславської сільської ради Херсонської області Суханов Дмитро Миколайович, про скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння, у якій просить скасувати рішення державного реєстратора Станіславської сільської ради Херсонської області Суханова Дмитра Миколайовича індексний номер: 62663363 від 29.12.2021 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» на підставі договору іпотеки, серія та номер: ВКМ №857862 від 10.09.2008; витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «КВОРУМ ХЕРСОН» квартиру [ADDRESS] , на користь власника [PERSON] ; окремо поданою заявою просив витребувати докази; здійснити розподіл судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 10.09.2008 року належить квартира [ADDRESS] . 14.01.2022 до квартири з`явились невідомі особи, які представились представниками нового власника ТОВ «КВОРУМ ХЕРСОН» та стали вимагати звільнення займаного майна, зокрема примусили до вселення мешканку квартири - [PERSON] . При з`ясуванні обставин з`ясовано, що зазначена квартира була предметом іпотеки згідно Договору іпотеки від 10.09.2008 укладеного між [PERSON] та АКІБ «»Укрсиббанк» в забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №11392345000 від 10.09.2008. 08.12.2011 ПАТ «Укрсиббанк» було відчужено право вимоги за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк». Згідно Договору №2245/К/1 від 13.05.2020 про відступлення прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» продало право вимоги за кредитним договором ТОВ «УКРДЕБЕТ ПЛЮС». 24.12.2021 державним реєстратором Сухановим Дмитром Миколайовичем, здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «УКРДЕБЕТ ПЛЮС» на підставі договору іпотеки, серія та номер: ВКМ №857862 від 10.09.2008, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62663363 від 29.12.2021. В подальшому, 30.12.2021 ТОВ «УКРДЕБЕТ ПЛЮС» уклало договір купівлі-продажу квартири із [PERSON] , а вже 12.01.2022 на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 93,94 виданий 11.01.2022, [PERSON] та ТОВ «Кворум Херсон» - право власності було зареєстровано за останнім. Позивач вважає, що реєстрація права власності за ТОВ «УКРДЕБЕТ ПЛЮС» проведена без належної правової підстави та з іншими грубими порушеннями положень законодавства, відтак майно вибуло з володіння власника не з його волі та підлягає витребуванню від ТОВ «Кворум Херсон». Незаконність реєстрації права власності за ТОВ «УКРДЕБЕТ ПЛЮС» обґрунтовує тим, що договором іпотеки передбачено здійснення позасудового врегулювання, а саме передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, в порядку встановленому Законом України «Про іпотеку». Оскільки жодного окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя позивач не укладала, відповідно реєстрація права власності є незаконною. Також, зазначає, що вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором не отримувала, оцінка майна не проводилась, що є самостійними підставами для задоволення позовної заяви. ІІ. Виклад позиції відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» у відзиві на позовну заяву 25.03.2025 від представника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» через систему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву. Додатково представником відповідача подано до суду витребувані докази, в яких просив в задоволенні позову відмовити з підстав нижче наведеного. У відзиві, відповідач не погоджуючись з позовними вимогами, свої заперечення мотивував тим, що застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в укладеному договорі іпотеки наявне та посилається на п.5.1. та п.5.2.1. Договору іпотеки, в якому сторони погодили, що при певних обставинах іпотекодержатель набуває власність на предмет іпотеки та викладене застереження є згодою сторін, тобто є угодою, що не потребує додаткового оформлення. Щодо належного дотримання іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця про вимогу стосовно усунення порушення зобов`язання, зазначає, що іпотекодавець письмово звертався до Позивача з вимогою щодо погашення заборгованості та з попередженням відносно звернення стягнення на предмет іпотеки тощо, а також незалежна експертна оцінка предмету іпотеки наявна. Зазначені докази є в реєстраційній справі та були перевірені державним реєстратором перед прийняттям рішення, що оскаржується позивачем. ІІІ. Виклад позиції позивача у відповіді на відзив 26.03.2025 через систему Електронний суд представником позивача надано відповідь на відзив. У відповіді на відзив представник позивача наполягає, що для реєстрації права власності на предмет іпотеки в даних правовідносинах обов`язково укладати окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, як це передбачено відповідними пунктами іпотечного договору. Звертає увагу суду на положення Договору №2245/К про відступлення права вимоги від 13.05.2020, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс», згідно якого банком передаються новому кредитору за відповідним актом не пізніше п`яти днів із дати укладання цього Договору. Зазначає, що такого акту відповідачем до суду не надано, а тому неможливо встановити обставину передачі відповідних документів новому кредитору та обсяг переданих документів. Також, зазначає, що кредитором не надано доказів надання кредиту позивачці та наполягає, що відповідачем не надано доказів надіслання вимоги до позивачки в процесі звернення стягнення на предмет іпотеки, а також не надано доказів проведення незалежної оцінки при звернення стягнення на предмет іпотеки. Вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а доводи відповідача «Укрдебт Плюс» викладені у відзиві такими, що не підтвердженні належними доказами. Просив спонукати відповідача до належного виконання процесуальних прав та обов`язків, зокрема не приховувати докази, виконати ухвалу про витребування доказів в повному обсязі. IV. Виклад позиції відповідача «Укрдебт Плюс» у запереченнях на відповідь на відзив 07.05.2025 від представника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» через систему Електронний суд надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача не погодився із доводами позивача викладених у відповіді на відзив та позовними вимогами взагалі та зазначав, що позивач своїми доводами намагається ухилитися від процесуального обов`язку та звільнити себе від доказування та перекласти це на інших осіб. Позивач намагається залишити поза увагою суду, що він є стороною договорів кредиту та іпотеки, а відтак повинен мати примірники усіх укладених договорів за його участю. Позивачем не надаються до суду докази на які він посилається у позовній заяві. Вважає, що поведінка позивача є суперечливою, а надані ТОВ «Укрдебт Плюс» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів матеріали кредитної справи, що є у розпорядженні останнього, спростовують припущення та зауваження Позивача. Просив прийняти до уваги викладене та врахувати під час розгляду справи. Іншими учасникам справи у судове засідання не з`явились, процесуальним правом не скористались, заяв по суті справи та з процесуальних питань до суду не подавали. V. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано від Станіславської сільської ради Херсонської області, від ТОВ «Укдебт Плюс», ТОВ «Кворум Херсон» докази. У справі призначено судове засідання на 15.03.2022 року. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. За викладених обставин судове засідання не відбулося. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудних Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду та проведення інвентаризації наявності справ у Херсонському міському суду Херсонської області, встановлено наявність цієї цивільної справи, справу призначено до розгляду по суті. 25.03.2025 від представника відповідача ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. 25.03.2025 від представника відповідача ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» через систему «Електронний суд» надійшли витребувані судом докази. 25.03.2025 від представника відповідача ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення судового засідання. 26.03.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 07.05.2025 від представника відповідача ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив. 16.05.2025 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів. 19.05.2025 року від представника відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» надійшли заперечення проти клопотання про витребування доказів. 19.05.2025 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на заяву відповідача із його запереченнями щодо клопотання позивача про витребування доказів. 31.07.2025 року від представника відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. 25.08.2025 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. Просив поставити на обговорення та вирішити клопотання про витребування доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.10.2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів залишено без задоволення. У час призначений для розгляду справи позивач, представник позивача, представник відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» не з`явилися. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, у раніше поданих заявах просили вирішити справу без їх участі. Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Про причини неприбуття суд не повідомили. Заяв та клопотань процесуального характеру до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача та представника відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» на розгляд справи у їх відсутності, та наявності в матеріалах справи відповідних заяв поданих представником відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» щодо заявленого позову, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. VІ. Обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 10.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Йосипенко В.В. та зареєстрованого за №2819, належала квартира [ADDRESS] . 10.09.2008 між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11392345000 на суму 55 300,00 дол. США зі строком дії до 10.09.2038 року. У якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 10.09.2008 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В., зареєстровано в реєстрі за №2811, за яким в іпотеку АКБ «УкрСиббанк» було передано квартиру [ADDRESS] яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, Йосипенко В.В., 10.09.2009 року №2819, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 10.09.2008 року, №3125766, виданий приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В., . Відповідно до пункту 1.1. Договору іпотеки іпотекодавець передає в іпотеку квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 10.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Йосипенко В.В. та зареєстрованого за №2819. Відповідно до пункту 1.2. Договору іпотеки іпотекою забезпечуються в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань Іпотекодавця за Договорами про надання споживчого кредиту від 10.09.2008 за №11392345000 та за №11392359000. Відповідно до розділу 4 Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду (п.4.2.1.) виконавчого напису нотаріуса (п. 4.2.2.), позасудовому врегулювання у відповідності до умов цього Договору та закону України «Про іпотеку» (п. 4.2.4.), з інших, передбачених законодавством України, підстав. Згідно із п. 4.3. цього Договору право визначення підстав та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю. Пунктом 4.5. Договору іпотеки визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки з застосування позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього Договору та відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до приписів п. 5 Договору іпотеки сторони у справі досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Пунктом 5.2., п.п. 5.2.1., п.п. 5.2.2. Договору іпотеки передбачено, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: 5.2.1. передача Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя в порядку, встановленому законом «Про іпотеку». 5.2.2. Отримання Іпотекодержателем право продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя в порядку встановленому Законом України «Про іпотеку». 08.12.2011 року ПАТ «Укрсиббанк» було відчужено право вимоги за кредитним договором №11392345000 від 10.09.2008 року ПАТ «Дельта Банк». Згідно Договору №2245/К/1 від 13.05.2020 про відступлення прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» продало право вимоги за кредитним договором ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС». Суду наданий Договір про відступлення прав вимоги. Однак додатків, та витягів з реєстру боржників, де було б зазначено, що саме борг [PERSON] передається за правом відступлення до ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», суду не надано. 24.12.2021 державним реєстратором Сухановим Дмитром Миколайовичем, здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» на підставі договору іпотеки, серія та номер: ВКМ №857862 від 10.09.2008, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62663363 від 29.12.2021. Отже, ТОВ «Укрдебт Плюс» за іпотечним договором б/н від 10.09.2008 року, здійснило дії зі звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовий порядок в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку». В подальшому, 30.12.2021 ТОВ «УКРДЕБЕТ ПЛЮС» уклало договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] із [PERSON] , а вже 12.01.2022 на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 93,94 виданого 11.01.2022, [PERSON] передано у приватну власність ТОВ «Кворум Херсон» квартиру [ADDRESS] - право власності було зареєстровано за останнім 12.01.2022 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №294950437 від 17.01.2022 року. В матеріалах справи наявний лист за вих. №2425447/КД+ИД адресований [PERSON] (без підпису, дати та печатки), яким ТОВ «УКРДЕБ Т ПЛЮС» повідомляє [PERSON] про те, що товариство є новим кредитором за Договорами про надання споживчого кредиту від 10.09.2008 за №11392345001 (11392359000) та Договором іпотеки №б/н від 10.09.2008 укладений з АКІБ «Укрсиббанк», право вимоги за яким раніше належало АТ «Дельта Банк». Повідомляється, щоб усі платежі за вказаним вище договором здійснювати за реквізитами нового кредитора. Вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки зазначений лист не містить. Доказів направлення на адресу [PERSON] повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ «Укрдебт Плюс» не надано суду. Відомості, що такі докази направлялись державному реєстратору суду також не надано. Витребувані у державного реєстратора Суханова Дмитра Миколайовича Станіславської сільської ради Херсонської області докази, а саме реєстраційна справа щодо державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , останнім та іншими учасниками судового провадження не надано. Докази на підставі яких документів здійснено Державну реєстрацію прав та їх обтяжень на предмет іпотеки та на підставі яких зареєстровано право власності на іпотечне майно за ТОВ «Укрдебт Плюс» у суду відсутні. Також сторонами не надано звіт про незалежну оцінку зазначеної квартири станом на день реєстрації права власності за відповідачем. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.01.2022 року забезпечено позов [PERSON] до подання позовної заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння, шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , належну ТОВ «Кворум Херсон» до вирішення справи по суті. VІІ. Джерела права й акти, їх застосування та оцінка суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до статті 2 ЦПК України, згідно із частиною другою якої суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. У статті 3 ЦК України зазначені загальні засади цивільного законодавства, якими є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Також у вказаному нормативному акті передбачено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Зокрема, у статті 11 вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Підстави звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено стаття 33 Закону України «Про іпотеку» (далі Закон №898-IV). Так, відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час укладання договору іпотеки і далі по тексту) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За статтею 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Статтею 36 Закону України «Про» іпотеку» встановлено порядок позасудового врегулювання та проголошено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. З аналізу змісту наведених норм у їх поєднанні вбачається, що за Законом №898-IV застереження в іпотечному договорі прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовстановлюючим документом. Відповідно до частини 3 статті 36 Закону №898-IV в редакції Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» № 800-VI (далі Закон №800-VI), який набрав чинності 14.01.2009, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмети іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону №898-IV. Нова редакція статей 36, 37 Закону №898-IV, викладена у підпункті 17 пункту 4 розділу ІІІ «Перехідні положення» Закону №800-VI, не змінює встановлений раніше цими статтями порядок позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки та підстави переходу права власності на нього до іпотекодержателя, а лише уточнює їх. Аналіз наведених норм, як і Закон №800-VI в цілому, не дає підстав вважати, що законодавець із прийняттям названого закону обмежив коло іпотечних договорів із застереженням про задоволення вимог кредитора, на підставі яких за іпотекодержателем може бути зареєстровано право власності на предмет іпотеки, лише тими договорами, які укладені після набрання чинності цим Законом. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.10.2011 у справі № 21-131а11 та від 18.09.2012 у справі № 21-236а12, які підтримано Верховним Судом у постановах від 21.02. 2018 у справі № 915/297/17 та від 31.07.2018 у справі № 826/9658/15. Отже, законодавцем визначено як спосіб позасудового врегулювання зобов`язань іпотекодавця перед іпотекодержателем передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону №898-IV, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору. Частиною третьою статті 37 Закону № 898-IV визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. У п. 5.2.1. Договору іпотеки б/н від 10.09.2008 року передбачена передача Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». В зазначеному Договорі іпотеки відсутнє застереження, що в разі порушення зобов`язань за кредитним договором Іпотекодержатель має право зареєструвати право власності на предмет іпотеки без додаткових договорів, а навпаки сторони визначили, що таке задоволення вимог кредитора проводиться за окремим договором. Якщо у законі і договорі по різному урегульовано питання звернення стягнення на предмет іпотеки, то застосовуються вимоги договору, якщо такі не протирічать закону чи не заборонені законом (такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019року по справа № 306/2053/16-ц, провадження № 14-22цс19). Оскільки, положення Договору іпотеки про укладання окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя не заборонено Законом України «Про іпотеку» та йому не протирічить, суд за обставинами цієї справи дійшов висновку, що в даних правовідносинах для реєстрації права власності на квартиру за Іпотекодержателем, як позасудове врегулювання спору могло відбутися виключно при укладанні окремого договору. Разом з тим, докази укладення такого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у матеріалах справи відсутні. А тому прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності як такого, що виникає на підставі договору іпотеки, є протиправним. Аналогічного висновку за подібних правовідносин дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові 11 квітня 2018 року по справі № 554/14813/15-ц (Провадження № 14-66 цс 18). Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно з частиною першої статті 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За змістом статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону № 1952-IV та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Відповідно до положень п. 6.5. Договору іпотеки б/н від 10.09.2008 року всі повідомлення між сторонами здійснюється у письмовій формі. Листування сторонами за цим договором здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, визначена як адреса для листування у розділі «Адреси, банківські реквізити та підписи Сторін» цього Договору або за іншою адресою, про яку Сторона письмово повідомила іншу Стороні при зміні адреси. Підтвердженням факту відправлення повідомлення (рекомендованого листа) є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Оскільки, обов`язок направлення вимоги про усунення порушень покладений на Іпотекодержателя, відповідно саме Іпотекодержателем як стороною спору має бути доведено направлення ним відповідної вимоги та отримання її Іпотекодавцем. Як встановлено з наданих та досліджених судом доказів 24.12.2021 року за ТОВ «Укрдебт Плюс» відбулася реєстрація права власності на іпотечне майно - квартиру [ADDRESS] , ТОВ «Укрдебт Плюс» не надано доказу направлення/ отримання іпотекодавцем [PERSON] письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності, оскільки відсутність такого доказу не підтверджує факт обізнаності іпотекодавця про можливе вибуття з його права власності означеного нерухомого майна в рахунок звернення стягнення на іпотечне майно, що однозначно свідчить про недотримання відповідачами процедури позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, визначеної п. 61 Порядку №1127. Викладене узгоджується в висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29.04.2019 у справі №638/20000/16-ц відповідно до якої для реєстрації права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, до державного реєстратора має звернутись належна особа-іпотекодержатель, та надати документи, які підтверджують: направлення та вручення іпотекодавцю вимоги про усунення порушень; сплив 30-денного терміну з моменту отримання іпотекодавцем вимоги про усунення порушень. Крім того, суд зазначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності, здійснюється при умові, що у письмовій вимозі має бути зазначена інформація про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна та повинна бути проведена оцінка майна предмету іпотеки на момент переходу права власності (станом на 24.12.2021). За викладеного, на підставі повної та всебічної оцінки наданих сторонами доказів на підтвердження своєї позиції,

Outcome: approved