Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.05.2025 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1558-4181, за умовами якого відповідачу надано у кредит грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., строк кредитування - 365 днів, які останній зобов`язався повернути зі сплатою відсотків за користування коштами. Крім того, 19.06.2025 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1558-4181, згідно умов якої відповідачу надано у кредит додаткові кошти в розмірі 3500 грн. Вказує, що товариство свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного кредитного договору виконав у повному обсязі. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору порушив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, що станом на 22.10.2025 року становить 31780,00 грн., з яких: 10500,00 грн. прострочена заборгованість, 14455,00 грн. нараховані проценти, 5250,00 грн. заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України; 1575,00 грн. комісія. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь товариства вказану заборгованість та понесені судові витрати у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2025 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно ухвали суду від 09.02.2026 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення основної суми боргу, однак заперечив щодо стягнення відсотків, оскільки вважає їх завищеними. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 2131.05.2025 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1558-4181, за умовами якого відповідачу надано у кредит грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., строк кредитування - 365 днів, які останній зобов`язався повернути зі сплатою відсотків за користування коштами (а.с. ). Крім того, 19.06.2025 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1558-4181, згідно умов якої відповідачу надано у кредит додаткові кошти в розмірі 3500 грн. (а.с. ). З матеріалів справи слідує, що ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме: відповідачу надано можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22.10.2025 року відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 31780,00 грн., з яких: 10500,00 грн. прострочена заборгованість, 14455,00 грн. нараховані проценти, 5250,00 грн. заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України; 1575,00 грн. комісія(а.с. ). Посилання відповідача на те, що розмір відсотків за користування кредитом є необґрунтовано завищеним та таким що суперечить принципам добросовісності, справедливості та розумності не обґрунтовані належним чином та не підкріплені нормами чинного законодавства. Щодо нарахування заборгованості за процентами річних на підставі статті 625 ЦК України в розмірі 5250,00 грн. суд зазначає наступне. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки річні проценти згідно ст. 625 ЦК України нараховані у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України не виконав взяті на себе зобов`язання перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а тому прийшов до висновку, що заборгованість за тілом кредиту, відсотками та комісією на загальну суму 26530,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., однак, зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково в сумі 26530,00 грн., тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 2022,22 грн. ((26530,00/31780,00) * 2422,40).

Outcome: partial