Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Одеси з заявою, в якій просить суд встановити факт смерті її бабусі [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Золотарівка, Кобіляцького району Полтавської області, яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме у м.Чистякове, селище Розсипне Чистяківської міської громади Горлівського району Донецької області, посилаючись на те, що встановлення факту смерті їй необхідно для реєстрації смерті в Єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України, отримання свідоцтва про смерть та отримання спадщини згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного, вона змушена звернутись з даною заявою до суду. Відповідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2026 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В. Згідно частини 2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.03.2026 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиціїу судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся через систему Електронний суд, в якої заінтересована особа зареєстрована користувачем. Суд вважає надані докази повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у таких категоріях справ підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в загальному порядку, втім, оскарження рішення не зупиняє його виконання. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Золотарівка, Кобіляцького району Полтавської області, померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме м. Торез, що вбачається із наданих до заяви документів, зокрема із копії свідоцтва про смерть від 11.02.2017 року та Медичного свідоцтва про смерть № 29 від 11.02.2017 року. /а.с.12-13/ Аналіз вказаних документів, представлених заявником свідчить про те, що вони не відповідають умовам діючого законодавства та не створюють правових наслідків для проведення належним чином державної реєстрації смерті. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Законом передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Також, стаття 318 Цивільного процесуального кодексу України передбачає необхідність подачі разом із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, довідки про неможливість відновлення втрачених документів, тобто по даній категорії справ це мала бути письмова відмова органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації смерті особи. Однак, згідно з листом Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 № 985/0/208-21 щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану під час розгляду судами зазначеної категорії справ не ґрунтується на положення чинного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є онукою померлої [PERSON] , що підтверджується копією її свідоцтва про народження від 04.10.1978 року, актовий запис № 55, де її батьками зазначено батько [PERSON] та мати [PERSON] , копією свідоцтва про народження батька заявниці [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 90 від 30.05.1955 року з якого вбачається, що його батьками зазначено батько [PERSON] та мати [PERSON] . ./а.с.10-11/ Таким чином, з поданих суду документів можливо встановити факт того, що заявник, яка є онукою [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , та має право на звернення до суду з даною заявою. Згідно з вимогами частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті особи, у зв`язку з тим, що офіційний документ, що посвідчує даний факт виданий органом, який розміщений на тимчасово окупованій території України. Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який наступними Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. Як визначено уст.12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Так, загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню, суд вважає те, що станом на день розгляду справи територія Донецької області частково окупована внаслідок збройної (військової) агресії Російської федерації. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме м. Чистякове (колишня назва м.Торез), Горлівського району Донецької області, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.02.2017 року, яке видано незаконно створеним на тимчасово окупованій території України органом реєстрації актів цивільного стану, а саме Торезьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис №177(вказаний документ складено російською мовою), лікарським свідоцтвом про смерть № 29 від 11.02.2017 року (вказаний документ складено російською мовою) та фотокарткою з міста поховання./ а.с.12/ У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» - звернуто увагу на те, що відповідно до абзацу 1 частини першої статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України може бути подана до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті, що передбачено ст.ст.315,317 ЦПК України.

Outcome: approved