Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Сторони з 18 липня 1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивачка з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть з 2023 року. Між сторонами відсутнє взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Процесуальні дії у справі. 05 грудня 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 08 грудня 2025 року справа за даним позовом передана до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за територіальною підсудністю. 14 січня 2026 року вищевказана цивільна справа надійшла до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 19 січня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 09 березня 2026 року позов залишено без руху. 13 березня 2026 року недоліки усунуто. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони в судове засідання не викликались. Позивач просить роглянути справу без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач надав заяву про визнання позову та просить розглянути справу без його участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.3 ст.211, ч.4 ст.206 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 липня 1992 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №157. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з волевиявленням дружини припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Висновок суду. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, шлюб між ними фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення позивача про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає її волевиявленню. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 484,48 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 484,48 грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved