Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-15 00:00:00

Позивачка в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому прохає розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 червня 2001 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 717. В обґрунтування позову зазначено, що 16 червня 2001 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час неповнолітні діти проживають разом з матір`ю. Спільне життя між подружжям не склалося у зв`язку із різними поглядами на подальше сімейне життя та втрати взаємних почуттів один до одного. Впродовж трьох років подружжя не підтримує сімейних відносин та не має спільного побуту. 09.09.2025 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому останній прохає відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що з березня 2022 року дружина з дітьми виїхали з м. Харкова до Німеччини, що частково обмежило можливість його спілкування з родиною. Спілкування відбувається при приїзді чоловіка до родини та під час відео чи телефонних розмов. Постійне перебування матері з дітьми за кордоном об`єктивно ускладнило сімейні стосунки, проте це не свідчить про неможливість їх відновлення. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 27 серпня 2025 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. В установлений в ухвалі суду строки недоліки позовної заяви усунуті. Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 10 вересня 2025 року ухвалою суду провадження у справі зупинено, у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення шість місяців, тобто до 10 березня 2026 року. Постановою Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника [PERSON] [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Салтівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2025 року залишено без змін. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 11 березня 2026 року провадження у справі поновлено. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 16 червня 2001 року уклали шлюб, який зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовим записом № 717, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16 червня 2001 року (а.с. 08). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 грудня 2018 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 грудня 2010 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 лютого 2013 року відповідно (а.с. 14-16). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на шлюбно-сімейні відносини. Впродовж трьох років подружжя не підтримує сімейних відносин та немає спільного побуту. За клопотанням відповідача судом надався подружжю строк на примирення, однак примирення не відбулось, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, шлюб сторін розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка клопотання про відновлення дошлюбного прізвища не заявила. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved