Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просив суд зменшити розмір аліментів з 1/3 до 1/6, стягнутих з нього за рішенням Оболонського районного суду м. Києва на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позиція позивача В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2023 стягнуті аліменти з нього на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вважає, що його матеріальне становище погіршилося за таких обставин: наявного у нього захворювання - тяжкий лівосторонній парез лицьового нерву, яке потребує витрат на лікування; постійного догляду за своєю матір`ю [PERSON] , яка є інвалідом 2 групи, що також потребує його витрат; комунальних витрат та повсякденних витрат на існування. Тоді, як його доходу не вистачає на сплату аліментів у визначеному судом розмірі, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року цивільна справа № 756/7059/25 направлена за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, так як відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 26.05.2025 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що територіально підсудно даному суду, у зв`язку з визначеною підсудністю. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, представник відповідачки адвокат Щербина Я.М. скористалась своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого просила у задоволенні позовних вимог відмовити позивачу у повному обсязі на тих підставах, що позовні вимоги є надуманими та безпідставними, так як позивач не довів певними доказами щодо зміни свого матеріального стану, погіршення здоров`я, які дають підстави для зменшення розміру аліментів. У порядку ст. 179 ЦПК України, позивачем подано відповідь на відзив, де викладені пояснення, міркування і аргументи щодо наведених представником відповідачки у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2025 року, за клопотанням представника відповідачки адвоката Щербини Я.М., витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відомості стосовно розміру пенсії громадянки [PERSON] , [INFO] , за період з 01.01.2024 по 30.10.2025. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги на доводах та підставах, викладених у позові, відповіді на відзив та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки адвокат Щербина Я.М., у судовому засіданні просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на доводи та підстави, викладені у відзиві на позов. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2023 (цивільна справа № 756/4463/23) стягнуті аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, яке набрало законної сили. З вищезазначеного рішення суду від 07 липня 2023 вбачається, що з 03.05.2022 неповнолітні діти проживають разом з позивачкою в Об`єднаному Королівстві Великобританія, тому позивачка, як особа, з якою проживають діти, має право на звернення до суду з даним позовом. Крім того, судом зазначено, що відповідачем не надано доказів неможливості сплачувати аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі, визначеному позивачем. Підставою для звернення до суду з даним позовом, на думку позивача, стала зміна його матеріального становища та погіршення здоров`я, обумовлених наявним у нього захворюванням: тяжкий лівосторонній парез лицьового нерву, постійним доглядом за своєю матір`ю [PERSON] , яка є інвалідом 2 групи, сплатою комунальних витрат та повсякденних витрат на існування. Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки МСЕК, серії № КА-1, № 035218, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом 2 групи з 10.05.2006 безстроково, за загальним захворюванням. Крім того, відповідно до довідки про доходи № 1265262884324201, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію за віком, сума пенсії з 01.01.2024 по 31.10.2025 сукупно склала 238 716,88 грн, у тому числі: січень лютий 2024 року по 9 984,90 грн щомісячно; березень 2024 року лютий 2025 року по 10 481,91 грн щомісячно; березень жовтень 2025 року по 11 620,52 грн щомісячно. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста Консультативно-діагностичного центру Оболонського району від 14.04.2025 у [PERSON] встановлений діагноз: асиметрія лівої носо-губної складки, як залишкові наслідки перенесеного парезу лівого лицевого нерву. Судом також встановлено, що на час розгляду справи, [PERSON] працює у КП «Київський метрополітен» на посаді провідного інженеру з будівельних робіт, та його оклад становить 32 243,00 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів погіршилось, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилаючись на зміну свого матеріального стану, а також наявного захворювання, просив змінити (зменшити) розмір аліментів на утримання дитини. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану, зміни його сімейного стану, а наявність таких обставин, як захворювання у позивача, за яким позивач не потребує постійного лікування, враховуючи його працездатність та працевлаштування у КП «Київський метрополітен» з окладом у розмірі 32 243,00 грн; наявність матері-інваліда, яка в установленому порядку не перебуває на утриманні у відповідача, а забезпечує себе самостійно пенсійними виплатами у розмірі 11 620,52 грн на місяць, сплата комунальних витрат та повсякденних витрат на життя, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2023 року, а також враховуючи те, що інтереси дітей превалюють над майновим становищем платника аліментів. Також суд звертає увагу, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених підстав, передбачених положеннями ст. 192 СК України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів слід відмовити у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed