Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що [PERSON] з 2014 року перебував із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, у яких народилось троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , якого відповідачка народила, але записала батьком вигадану особу. Після народження сина, [PERSON] , позивач фактично не виконував роль батька, тому відповідачка записала батьком дитини іншу особу в порядку ч. 1 ст. 135 СК. Наразі сторони знаходяться в шлюбі, укладеному 27.07.2022 року, та проживають разом, спільно виховуючи своїх дітей. Таким чином відповідачка не заперечує проти встановлення батьківства позивача відносно [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , зобов`язавши Покровський районний у м. Кривому Розі відділ ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , зазначивши батьком [PERSON] . Від представників Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли письмові пояснення, де було вказано, що представники такої третьої особи не заперечують проти задоволення вимог. Позивач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням вирішити спір за його відсутності, задовольнивши заявлені позовні вимоги. Відповідачка, [PERSON] , у судове засідання також не з`явилась повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Представники третіх осіб до суду не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надавши заяву з проханням вирішити справу за їх відсутності. Таким чином суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України (далі - СК), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК. За ч. 1 ст. 135 СК при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 16 травня 2018 року по справі № 591/6441/14-ц. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2021 року по справі № 361/2653/15-ц та від 17 лютого 2021 року по справі № 373/2257/18. Судом було встановлено, що на підставі свідоцтва про шлюб, виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 514 від 27 липня 2022 року, вбачається, що [PERSON] одружився із [PERSON] , внаслідок чого чоловіку після одруження було присвоєно прізвище [PERSON] . За свідоцтвом про народження, виданим 25 листопада 2022 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 534 від 25 листопада 2022 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 25 листопада 2022 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 535 від 25 листопада 2022 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Натомість, відповідно до свідоцтва про народження, виданого 31 березня 2022 року вбачається, що Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області складено актовий запис № 252 від 14 лютого 2017 року, за яким [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Суд зазначає, що тест ДНК (судова молекулярно-генетична експертиза) станом на теперішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу - підтвердження батьківства - складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Так за висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 25.02.2026 року № 52-МГ вбачається, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини, [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] , вірогідність чого складає не менше 99,9999%. Зважаючи на встановлені обставини справи, суд на підставі досліджених доказів, дійшов переконливого висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання його батьківства відносно дитини, [PERSON] , [INFO] , з огляду на висновок молекулярно-генетичної експертизи. Отже, позов [PERSON] щодо визнання батьківства підлягає задоволенню шляхом визнання батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , із внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини. Так відповідно до ч. 1 ст. 134 СК на підставі, зокрема, рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. На підставі п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 3 резолютивна частина рішення щодо визнання батьківства повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Outcome: approved