Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

28 січня 2026 року представник позивача через електронний кабінет звернулася до суду із позовом, мотивувавши його тим, що 27 січня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір №149830-КС-016 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» шляхом направлення [PERSON] пропозиції (оферти) укласти договір №149830-КС-016 про надання кредиту, яку 27 січня 2025 року остання прийняла (акцептувала) на умовах, визначених офертою. Договір про надання кредиту підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 договору кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 16000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,0 процент за кожен день користування кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, однак внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість. Позивач просив стягнути із відповідача борг у розмірі 35815,04 грн, з яких: 14048 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 13767,04 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, 8000 грн - заборгованість по відсоткам відповідно до статті 625 ЦК України. Також ставиться питання про стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області суду від 2 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17 лютого 2026 року від відповідача [PERSON] надійшли пояснення, відповідно до яких вона позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення з неї лише тіла кредиту. Вказує, що нею було сплачено 16400 грн, проте вказані кошти були зараховані на погашення відсотків, а не тіла кредиту. Також вона не визнає нараховану заборгованість по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки в позовній заяві не зазначено яким пунктом договору передбачена така відповідальність та не долучено відповідного розрахунку. Відповідно до додаткових пояснень позивач не погоджуючись із доводами відповідача зазначив, що не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору, проте якщо позичальник не здійснив платіж за графіком або здійснив його у меншому розмірі, ніж передбачено графіком, це закономірно призводить до нарахування процентів у більшому розмірі, тому що проценти нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. 27 січня 2025 року ТОВ «Бізнес позика» було направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №149830-КС-016 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 22 -32). [PERSON] через веб-сайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету здійснила вхід до особистого кабінету та через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала заявку на отримання кредиту, де вказала номер свого поточного (карткового) рахунку. На підставі цього ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5127 на номер телефону [NUMBER] , який було зазначено відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті. [PERSON] з використанням цього ідентифікатора було прийнято пропозицію позивача щодо укладення договору №149830-КС-016 про надання кредиту на умовах, визначених у договорі. Таким чином, 27 січня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №149830-КС-016 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 16000 грн строком на 24 тижні. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,0 процентів за кожен день користування кредитом (а.с. 12-21). Вказаний кредитний договір містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA - 5127, номер телефону [NUMBER] , 27.01.2025 15:59:47». Відповідно до пункту 2.1. договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 16 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Пунктами 2.2-2.8, 10.2 встановлено, зокрема, що: - строк кредиту: 24 тижні, - стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,0%, фіксована, - комісія за надання кредиту (далі - комісія): 3200 грн, - строк дії договору до 14 липня 2025 року, - орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 39316,02 грн, - знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,0%, фіксована. За умовами пункту 4.2. договору позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. Договору, починаючи з першого для користування кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та Додатку №1 до Договору. У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого Графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого Графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим Договором. Згідно з пунктом 4.2.1. у разі, якщо погашення кредиту здійснюється відповідно до погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 4.2.2. та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 16000 грн підтверджується інформаційною довідкою щодо здійснення переказу грошових коштів надавачем платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід» на платіжну картку № [NUMBER] та інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 48, 103-104). Згідно із розрахунком, наданим ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість відповідача за кредитом №149830-КС-016 від 27 січня 2025 року складає 35815,04 грн, з яких: 14048 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 13767,04 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, 8000 грн. - заборгованість по відсоткам відповідно до ст. 625 ЦК України. Також вбачається, що відповідач вносила кошти на погашення кредитної заборгованості на загальну суму 16400 грн, які були зараховані на погашення тіла кредиту у сумі 1952 грн, відсотків -11248 грн, комісії - 3200 грн (а.с. 49-51). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Висновки суду по суті спору. Судом установлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути позику, відсотки за користування нею, комісію, однак свого зобов`язання вчасно та у повному обсязі не виконала, позику не повернула, нараховані відсотки не сплатила, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, відсотків за користування кредитними коштами необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 14048 грн, відсотки у розмірі 13767,04 грн. Матеріалами справи доводиться, що відповідачем було сплачено за договором 16400 грн, ці кошти відповідно до погодженого сторонами пунктом 4.2.2. договору графіка платежів були зараховані на погашення відсотків - 11248 грн, комісії - 3200 грн, тіла кредиту - 1952 грн, у зв`язку з чим відповідні заперечення відповідача є необґрунтованими. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих по статті 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Законом України №2120-ІХ від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17 березня 2022 року, Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває станом на сьогоднішній день. З урахуванням вищевикладених положень є необґрунтованими вимоги позивача про стягнення відсотків, нарахованих по статті 625 ЦК України, у розмірі 8000 грн, оскільки вони нараховані після 24 лютого 2022 року. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Розподіл судових витрат по справі. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 77,66 % (35815,04 грн - 100%, 27815,04 грн - 77,66%), а значить витрати по сплаті судового збору становлять 2067,62 грн (2662,40 грн - 100%, 2067,62 грн - 77,66%) та повинні бути стягнуті із відповідача на користь позивача.

Outcome: partial