Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Заставнівського районного суду Чернівецької області з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 грудня 2024 в місті Чернівці по вулиці Головна, 173-А, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійного контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожною обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого, здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , у результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Позивач зазначив, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілої сторони [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що підтверджується полісом серії ЕР №.223557612 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Договір страхування на момент ДТП діяв (а.с. 16). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці у справі № 725/11918/24 від 27.12.2024 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування, з метою відшкодування збитків та на виконання вимог статті 45 та статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 09.12.2024 потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. За результатами звернення потерпілого та розгляду його заяви позивачем було відкрито регресну справу № 111602. Позивач зазначає, що 24.01.2025 оцінювачем [PERSON] було складено Звіт № SOS_-241219-300467 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу - легкового автомобіля «Renault LAGUNA», відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault LAGUNA» в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 261 933,63 грн (а.с.23-26). У позовній заяві позивач вказує, що відповідно до наказу № 3.1./6635 від 13.03.2025 відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБ було прийнято рішення про відшкодування шкоди потерпілому [PERSON] загальному розмірі 154 153,63 грн (а.с.10). Для визначення розміру шкоди позивачем були понесені додаткові витрати у розмірі 4 147,52 грн на послуги оцінювача. Посилаючись на те, що МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та відповідно до ст.ст.1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право регресної вимоги до винуватця ДТП. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить у судовому порядку стягнути на свою користь з відповідача 158 301,15 грн у відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаної з регламентної виплатою та 3 328 грн судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив судове засідання провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи двічі належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду за зареєстрованим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст. 130,131 ЦПК України, про причини відсутності не повідомив. До суду повернулися рекомендовані повідомлення з розпискою відповідача про отримання поштового відправлення. Відповідач відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи та ухвалити заочне рішення. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Судом встановлено, що 08 грудня 2024 в місті Чернівці по вулиці Головна, 173-А відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу «Renault LAGUNA», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу потерпілої сторони [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що підтверджується полісом серії ЕР №.223557612 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.16). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці у справі № 725/11918/24 від 27.12.2024 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.8). Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці доводиться вина відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність на момент ДТП [PERSON] застрахована не була, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] 09.12.2024 звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку з пошкодженням автомобіля «Renault LAGUNA». За результатами звернення потерпілого та розгляду його заяви позивачем МТСБ було відкрито регресну справу № 111602. Відповідно до п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (який діяв станом на момент ДТП), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, у МТСБ виник обов`язок відшкодувати потерпілому заподіяну відповідачем шкоду. 24.01.2025 оцінювачем [PERSON] було складено Звіт № SOS_-241219-300467 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу - легкового автомобіля «Renault LAGUNA», відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault LAGUNA» в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 261 933,63 грн (а.с. 23). Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який діяв на день виплати), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з п. 41.4 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного Фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата та розміру, заподіяних внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних витрат. Відповідно до п. 36.2, 34.4 статті 30, 34, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.04 № 1961-IV, вимог п. 7.19 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2060/5/496 від 24.05.2022) МТСБУ надано розрахунок вартості КТЗ «Renault LAGUNA» з номерним знаком [NUMBER] після ДТП та розмір регламентної виплати, яка становить 154 153,63 грн (а.с. 21). Розмір регламентної виплати визначений відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV. Позивач на виконання вимог ст. 41 Закону, на підставі Наказу № 3.1./6635 від 13.03.2025 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБ було прийнято рішення про відшкодування шкоди потерпілому [PERSON] загальному розмірі 154 153,63 грн (а.с.10). Для визначення розміру шкоди позивачем були понесені додаткові витрати у розмірі 4 147,52 грн. У зв`язку з невідшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом, та його права підлягають захисту судовим рішенням. Так, відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, що були чинні на день настання події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально. За загальним правилом, закріпленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Така особа відповідно до приписів ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка її завдала, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Після сплати страхового відшкодування МТСБУ має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 32 названого Закону). Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин, на підставі ст. 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] повинен нести відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування перед позивачем, а відтак з нього підлягають стягненню на користь позивача у 154 153,63 грн регламентної виплати та витрат на оплату послуг оцінювача у розмірі 4 147,52 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.40-41) Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові № 910/17324/19 від 12.10.2021 зазначає, що суб`єкт, до якого МТСБУ може заявити регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону №1961-IV, є чітко визначеним. Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону №1961-IV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону №1961-IV до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності. Таким чином, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути суму, що в загальному становить - 158 301,15 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3 328,00 грн судового збору. Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 12:30 год. 16.03.2026 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 23.03.2026 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України, з урахуванням вихідних днів), то датою ухвалення судового рішення є 23.03.2026. На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved