Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] 13.05.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) № 13.05.2025- 100001012. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13.05.2025, на строк, вказаний в заявці. Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 13.05.2025-100001012 від 13.05.2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 13/05/2025; 2. Сума Кредиту: 8000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 29.09.2025. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 24 800,00 грн., що складається з: тіла кредиту 8 000,00 грн., процентів 11 200,00 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 1 600,00 грн. та неустойки 4 000,00 грн., що порушують права та інтереси позивача. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача 24 800,00 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 12.11.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Балюх Є.О. в судове засідання не з`явився, в матеріалах позову міститься клопотання про розгляд справи за відсутністю представника. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. До суду повернулися конверти «адресат відсутній за вказаною адресою». Також, про дату, час та місце розгляду цивільної справи відповідач була повідомлена шляхом розміщення оголошення через офіційний веб-портал «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет. Однак, відповідач про наявність поважних причин про неприбуття суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.05.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13.05.2025- 100001012 шляхом подання відповідачем заявки, підтвердження, додаток до анкети, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту (а.с. 10-18). Відповідно до копії квитанції (а.с.29) відповідачу [PERSON] перераховано кредитні кошти в сумі 8 000,00 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 800,00 грн., що складається з: тіла кредиту 8 000,00 грн., процентів 11 200,00 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 1 600,00 грн. та неустойки 4 000,00 грн., що порушують права та інтереси позивача, підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості (а.с.8). Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, а п.2 цієї же статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа, який регулює окремий вид зобов`язань - Позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, як вбачається із позову відповідачем умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, що відповідачем не спростовано. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними, відповідачем жодним чином не спростовані, тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. на користь позивача.

Outcome: approved