Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 13 квітня 2021 року між нею та відповідачем Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 373 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що починаючи з 2022 року з широкомасштабного вторгнення російської федерації вони з відповідачем проживають окремо, не проживають однією сім`єю, оскільки відповідач проживає в Україні, а позивач разом із їх спільно дочкою та сином від першого шлюбу проживає в Ірландії. Враховуючи, що вони із відповідачем не проживають однією сім`єю понад три роки і не планують надалі, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Між сторонами відсутні спору розподілу спільного майна та про утримання дитини, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 13 квітня 2021 року між нею та відповідачем Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Строк на примирення просить не надавати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 січня 2026 року на 11:00 год. У зв`язку із перебуванням головуючого судді Кирильчук І. А. на лікарняному розгляд справи було знято з розгляду і визначена інша дата - 30 січня 2026 року на 09:30 год. У зв`язку із неявкою відповідача та відсутності даних про належне його повідомлення розгляд справи було відкладено на 27 лютого 2026 року на 08:45 год. У зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 20 березня 2026 року на 09:15 год. Позивач неодноразово надсилала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити, будь-яких заперечень щодо заочного розгляду справи не навела. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і дату розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації. Однак, всі конверти повернулися з відміткою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно постанов Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Відзив на позовну заяву до суду не надходив, з будь-якими заява та клопотаннями відповідач до суду не звертався. За таких обставин, у відповідності до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved