Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2903995, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» виконало в повному обсязі та надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач же не виконала умов кредитного договору. У подальшому, 21.04.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-21042021, відповідно до якого ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором № 2903995 укладеним між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна». Станом на дату звернення до суду із позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 24640 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16640 грн - заборгованість за процентами. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Оскільки відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2903995 від 10.09.2020 в розмірі 24640 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] 10.09.2020 укладено договір про надання споживчого кредиту № 2903995, за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит у сумі 8000 грн.; строк кредитування 30 днів; тип процентної ставки фіксована; процентна ставка за користуванням кредиту: знижена 0,95 % в день від суми кредиту, стандартна 1,90 % в день від суми кредиту; орієнтовна реальна річна процентна ставка: за стандартною ставкою 695,40%, за зниженою ставкою 347,70 %; орієнтовна вартість кредиту становить: за стандартною ставкою 12560 грн, за зниженою ставкою 10280 грн; кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] ; споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором (а.с. 17-20). Також, сторони погодили графік платежів та паспорт споживчого кредиту (а.с. 15, 16, зв.б. 20). Факт підписання відповідачем договору підтверджується довідкою про ідентифікацію. (а.с. 21). Свої зобов`язання за кредитним договором № 2903995від 10.09.2020 ТОВ «Авентус Україна»виконало належним чином, перерахувавши відповідачці грошові кошти у розмірі 8000 грн, про що свідчить копія листа ТОВ "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" № 5732-ВП від 18.07.2025 (а.с. зв. б. 21). У подальшому, 21.04.2021 між ТОВ «Авентус Україна»та ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" укладений договір факторингу № ККАУ-21042021 (а.с. зв. б. 27-31), відповідно до умов якого сторони узгодили, що фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Згідно копії витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № ККАУ-21042021 від 21.04.2021 (а.с. 32) ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до відповідачки по кредитному договору № 2903995від 10.09.2020 в розмірі 24640 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16640 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до копії Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 21.04.2021 до договору факторингу № ККАУ-21042021 від 21.04.2021 (а.с. зв. б. 32) вбачається, що ТОВ "Авентус Україна" передало, а ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" прийняло Реєстр Боржників від 21.04.2021, кількість боржників 4509. З метою досудового врегулювання спору представником позивача відповідачці надіслано досудову вимогу № 20654760 від 12.08.2025, у якій [PERSON] повідомляли, що ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" право вимоги за кредитним договором №2903995 від 10.09.2020, що укладений між ТОВ "Авентус Україна" та нею. Заборгованість за кредитним договором становить 24640 грн, яку необхідно сплатити на користь нового кредитора (а.с. зв. б. 33). На виконання ухвали суду від 10.11.2025, АТ КБ «Приватбанк» надав інформацію, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] та на вказану карту 10.09.2020 було здійснено перерахування коштів у розмірі 8000 грн (а.с. 73). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Згідно вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до п.4. ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» ( в редакції на момент укладення кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» ( в редакції на момент укладення кредитного договору) передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит № 2903995 від 10.09.2020. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки не надавала ТОВ «Авентус Україна», а згодом і ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. З огляду на встановлені на підставі наданих позивачем доказів обставини та враховуючи вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №2903995 від 10.09.2020, в розмірі 24640 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16640 грн - заборгованість за відсотками. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, враховуючи те, що відповідачка не скористалася своїми процесуальними правами та доказів на спростування розрахунку заборгованості, помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надала, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 1) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн, оскільки їх розмір документально підтверджений, зокрема: копією договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 (а.с. 36), актом № 940 наданих послуг правової допомоги від 05.08.2025 (а.с. зв.б. 36), детальним описом наданих послуг до акту № 940 від 05.08.2025 (а.с. 37), копією ордеру на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377 (а.с. зв.б. 37). На підставі викладеного,

Outcome: approved