Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач через представника адвоката Незнамову Т.О., звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 03.04.2019 у Коростенському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 94. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через протилежно різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Наразі сторони припинили подружнє життя, не ведуть спільного господарства, тому позивач не бачить жодної можливості для збереження сім`ї та просить суд розірвати їх шлюб з відповідачем. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 25.02.2026 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 13 годину 45 хвилин 13.03.2026. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, 13.03.2026 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. 13.03.2026 від відповідачки надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги вона визнає, просить проводити розгляд справи без її участі. Суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (повторне), сторони зареєстрували шлюб 03.04.2019, про що Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області складено відповідний актовий запис № 94 (а.с.18). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо розірвання шлюбу. За змістом ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачка заявою від 13.03.2026 визнала позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, зокрема, свідоцтво про шлюб позивача та відповідача, приймаючи до уваги взаємне бажання сторін на розірвання шлюбу, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи відсутність відповідного клопотання зі сторони відповідача щодо присвоєння їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення, що визначають підстави повернення позивачу судового збору містяться у ч. 1 ст. 142 ЦПК України у якій зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми сплаченого судового збору, а інші 50% підлягають поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved