Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовано тим, що з 20.04.2024 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, проте майже рік шлюбні відносини не підтримуються, оскільки вони проживають окремо, мають різні погляди на життя, життєві цінності, втратили почуття любові та взаємоповаги, спільне господарство не ведуть. На примирення позивач не згоден та просить шлюб розірвати. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач при звернення з позовом до суду просив справу розглянути без його участі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що проти розірвання шлюбу не заперечує. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280, ст. 281 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом установлено, що 20.04.2024 сторони зареєстрували шлюб. Однак, внаслідок втрати любові, взаємоповаги та взаєморозуміння шлюбні стосунки не підтримують приблизно року, заходів щодо примирення не вживають, спільне господарство не ведуть, інформація щодо наявності спільних дітей чи спору щодо майна відсутня. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У частинах 3 та 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені фактичні обставини, які полягають у відсутності між сторонами взаєморозуміння, відсутності бажання підтримувати сімейні стосунки, що призвело до формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам, що має істотне значення для справи. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved