Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-18 00:00:00

20.10.2025 позивачі поштовим зв`язком звернулися до суду із позовом до відповідача, в якому просили припинити право власності останньої на 1/3 частину квартири [ADDRESS] на їх користь. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - є власниками спадкового майна, яке складається з квартири [ADDRESS] . Вказане спадкове майно - квартира [ADDRESS] , має наступні технічні характеристики: загальна площа 60,2 м2, житлова площа - 29,2 м2; надвірні будівлі та споруди: сараї літ. «Б, Ж, З, К», погреби літ. «№ ПІ, П2», вбиральня літ. «У1, У2», огорожа літ. «1-3» - перебувають у загальному користуванні. Свідоцтво про право на спадщину від 01.03.2016 на 1/3 частку спадкового майна а саме, на 1/3 частину квартири (спадкова справа №450/2015 зареєстровано в реєстрі за № 348) - видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину від 01.03.2016 на 1/3 частку спадкового майна а саме, на 1/3 частину квартири (спадкова справа № 450/2015,зареєстровано в реєстрі за № 345) - видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину від 01.03.2016 на 1/3 частку спадкового майна а саме, на 1/3 частину квартири (спадкова справа №450/2015 зареєстровано в реєстрі за № 351) - видано [PERSON] . Тобто, вказане майно - квартира [ADDRESS] - перебуває у спільній частковій власності позивачів та відповідача. Згідно вимог статті 355 ЦК України: «Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно». На підставі статті 356 ЦК України: «Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади». В результаті збройної агресії Російської Федерації проти України та в зв`язку з веденням бойових дій на території [ADDRESS] - був зруйнований. Факт руйнування будинку підтверджується: актом про пожежу від 11.04.2023, згідно якого пожежа виникла 30.08.2022, причина пожежі пов`язана з веденням бойових дій; висновком про знищення/знесення майна № 45 від 04.03.2025, актом ІІІ-441 комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 26.01.2023 на ім`я [PERSON] , актом ІІІ-442 комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 26.01.2023 на ім`я [PERSON] . На підставі Рішення Старосалтівської сільської військової адміністрації від 04.10.2024 (реєстровий номер документа: 502 реєстраційний номер документа в РПЗМ: ДР-24.10.2024-177859 наданий витяг з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України про отримання житлового сертифікату, сформованого 23.07.2025 - без заброньованих коштів на ім`я [PERSON] . Однак реалізувати житловий сертифікат без присутності третього співвласника майна - [PERSON] , немає можливості. [PERSON] «Житловий сертифікат» не отримувала у зв`язку з проживанням в окупованому Російською Федерацією Криму та не можливістю виїхати на територію материкової України (факт проживання [PERSON] у Криму підтверджується записом у паспорті громадянина України). Так як квартира [ADDRESS] є спільною частковою власністю, припинити спільну часткову власність можливо лише за умови: подання однієї спільної заяви від усіх співвласників, або одночасного подання окремих заяв кожним зі співвласників. У зв`язку з неможливістю [PERSON] повернутися на територію материкової України, а необхідність бути присутньою при придбанні житла за сертифікатом для надання згод на припинення права власності на зруйноване майно жодної з умов виконати позивачами не можливо у зв`язку з чим, виникла необхідність звернутися до суду з цією позовною заявою. Згідно з ч. 1 ст. 349 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення майна. Закон не встановлює, що це має відбуватися лише за добровільною участю всіх співвласників. Достатньо факту фізичного знищення об`єкта і заяви власника про внесення змін до реєстру. Цю позицію Верховний Суд підтримав ще у постанові від 17.01.2019 у справі № 708/254/18, зазначивши, що факт знищення має бути підтверджений відповідними документами (технічна інвентаризація, довідки ДСНС, поліції, тощо), а внесення змін до реєстру можливе на підставі судового рішення. У даному випадку факт знищення підтверджується відповідними документами. Крім того, третій співвласник, [PERSON] - не заперечує про припинення права власності при придбанні майна на підставі «Житлового сертифікату», однак, підтвердити це особисто не має можливості у зв`язку з неможливістю прибути до нотаріуса. Статтею 365 ЦК України визначено, що припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. У даному випадку частка [PERSON] є незначною і не може бути виділена в натурі так як квартиру поділити не можна. При цьому спільне володіння і користування майном хоча і є можливим, однак майно є зруйнованим, а без згоди відсутньої [PERSON] на припинення права власності на її частку майна, ми не можемо реалізувати «Житловий сертифікат», тобто у даному випадку порушуються наші права. Тобто, частка відповідача у спірній квартирі порівняно із часткою позивачів є незначною, спірна квартира є неподільною річчю, такою, яку неможливо поділити в натурі без втрати її цільового призначення, спільне володіння та користування майном для сторін є неможливим; відповідач та її діти мають інше житло, а отже припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам її сім`ї, а також той факт, що з моменту набуття права власності на 1/3 частини спірної квартири відповідач жодних витрат на утримання квартири у придатному до використання стані не несла, а також відмовилась отримати компенсацію за свою частку у спільному майні. У силу положень статтей 21, 24, 41 Конституції України, статтей 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. При цьому право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 № 6-68цс12. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. У даному випадку [PERSON] , як співвласниці не буде завдано шкоди оскільки майно є знищеним в наслідок бойових дій. Інтересам позивачів як співвласникам майна, навпаки, буде завдано істотної шкоди оскільки без присутності третього співвласника ми не можемо реалізувати наше право на реалізацію «Житлового сертифікату» та придбання житла. Припинення права спільної часткової власності може здійснюватися трьома шляхами: виділом частки; припиненням права на частку; поділом майна. Як вже було вказано, виділити частку або поділити майно в даному випадку - немає можливості, у зв`язку з чим позивачі просять суд припинити право [PERSON] на частку у квартирі [ADDRESS] . Представник позивачів надав заяву, в якій просив розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання 20.01.2026 та 19.03.2026 не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзив на позов не надала, заяв про розгляд справи в її відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача,

Outcome: approved