Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 8699447 в розмірі 23160, 00 гривень та понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 25.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №8699447, який підписано електронним підписом позичальниці. На підставі даного договору кредитодавець надав відповідачці кошти шляхом їх зарахування на її банківський рахунок на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений в договорі. Товариство свої зобов`язання виконало в повному обсязі. Відповідачка умови кредитного договору не виконала. 12.09.2025 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №12092025 відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за договором №8699447 від 25.01.2025 в розмірі 23160, 00 гривень, які просить стягнути з останньої. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 05.02.2026 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З метою дотримання розумних строків розгляду справи, за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 8699447 про надання споживчого кредиту. Відповідно до даного договору кредитодавець надав позичальниці [PERSON] кредитні кошти в розмірі 6000, 00 гривень, строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів; стандартна процентна ставка становить 1,00% в день, знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується, якщо споживач до 09.02.2025 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу. Для підписання договору №8699447 від 25.01.2025 [PERSON] було використано електронний підпис з одноразовим ідентифікатором "А2498" відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі шляхом успішного перерахування коштів на платіжну картку клієнта № [NUMBER] , номер транзакції - [NUMBER] , що підтверджується наданою інформацією ТОВ "ПЕЙТЕК" Вих. № 20250917-1.1 від 17.09.2025. 12.09.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12092025, яким позивач набув право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором №8699447 від 25.01.2025 в розмірі 23160, 00 гривень (витяг з реєстру боржників №2 від 12.09.2025). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачкою, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, кредитного договору №8699447 від 25.01.2025 з ТОВ «Авентус Україна» на умовах визначених кредитодавцем. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за договором ТОВ «Авентус Україна» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором. Згідно з наданим розрахунком заборгованість [PERSON] становить 23160, 00 гривень, яка складається з: 6000, 00 гривень - тіло кредиту, 6300,00 - нараховані відсотки, 10860, 00 гривень - штраф. Розрахунок заборгованості є чітким та зрозумілим, містить усю необхідну інформацію щодо періоду виникнення боргу та його розміру. Відповідачкою [PERSON] відповідно до статті 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Таким чином, зважаючи, що відповідачка свої зобов`язання перед кредитором не виконала, а позивач, у встановленому законом порядку, набув право грошової вимоги до останньої, то позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved