Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким [PERSON] , [INFO] позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ; встановити опіку над неповнолітньою [PERSON] , що народилася [INFO] в селі Новоберислав, Бериславського району Херсонської області; призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над [PERSON] , що народилася [INFO] в селі Новоберислав, Бериславського району Херсонської області; стягнути з [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання [PERSON] , що народилася [INFO] в селі Новоберислав, Бериславського району Херсонської області в розмірі 1/4 частині заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є бабусею [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дітей є її донька [PERSON] , [INFO] відповідачка по справі. [PERSON] , після народження кожної дитини покидала їх та лишала позивачці на виховання, сама ж продовжувала жити своє життя та постійно міняти чоловіків. Внаслідок систематичного невиконання батьківських обов`язків [PERSON] , [INFO] , рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 26 серпня 2014 року по справі № 647/2222/14-ц була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області № 539 від 19 вересня 2014 року позивача було призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після винесення зазначеного рішення відповідач народила доньку [PERSON] і як завжди, за своєю традицією, покинула її, віддавши позивачці на виховання. Відповідачка самоусунулась від виховання доньки [PERSON] і на теперішній час позивач навіть не знає де вона знаходиться, після вторгнення рф на територію України, останнє, що відомо, [PERSON] мала стосунки з окупантами. Позивач та її онуки є внутрішньо переміщеними особами та з квітня 2023 року проживають на території села Білолісся, Білгород-Дністровського району Одеської області. Після їхнього переїзду в село Білолісся відповідачка жодного разу не поцікавилась долею [PERSON] та жодного разу навіть не зателефонувала. Вона її покинула та самоусунулась від її виховання. Факт позбавлення її батьківських прав відносно старших дітей та їх не поновлення до цього часу, свідчить про свідому систематичну поведінку, щодо уникнення від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою судді від 04.08.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді від 05.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача [PERSON] , позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву в якій просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Шалар Людмила Дмитрівна в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27.04.2023 року Таврійською міською радою Новокаховської міської ради Херсонської області позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок систематичного невиконання батьківських обов`язків [PERSON] , [INFO] , рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 26 серпня 2014 року по справі № 647/2222/14-ц була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області № 539 від 19 вересня 2014 року позивача було призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики [PERSON] виданої Білоліською сільською лікарською амбулаторією загальної практики сімейної медицини Татарбунарського району Одеської області [PERSON] проживає разом з онукою [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає як внутрішньо переміщенні особи. Дитина завжди чиста, охайна, рідко хворіє. Бабуся вчасно звертається до амбулаторії та добросовісно виконує всі вказівки лікаря. Від бабусі дитина отримує всі необхідні умови для здоров`я. Умови проживання задовільні. Мати участі в житті та здоров`ї дитини не приймає. Відповідно до характеристики учениці 4-А класу Білоліського ліцею Татарбунарської міської ради [PERSON] навчається в школі з квітня 2023 року. За час навчання виявила достатній та середній рівень знань. Проявляє інтерес до багатьох предметів. Зарекомендувала себе, як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Дівчинка самостійна, спостережлива. [PERSON] виховує бабуся [PERSON] разом з двома сестричками. Вона відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Бабуся постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. За період навчання у ліцеї мати [PERSON] , [PERSON] успіхами дитини не цікавилася, участі у вихованні дитини не приймала. 05.12.2025 року Служба у справах дітей Татарбунарської міської ради дійшла висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки було встановлено, що мати не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні та забезпеченні. Відповідно до ст. 150, 164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. П. 15. Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, і ця міра є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культури та інших духовних цінностей не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо неповнолітньої дитини. З урахуванням найкращих інтересів дитини, оскільки беззаперечно є факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до доньки, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо призначення позивача опікуном, суд виходить з наступного. 05.12.2025 року Служба у справах дітей Татарбунарської міської ради дійшла висновку щодо доцільності встановлення опіки [PERSON] , [INFO] над [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] може боже бути потенційним опікуном неповнолітньої дитини, оскільки має постійний заробіток, раніше не судима, має власне житло, є здоровою та являється рідною бабусею [PERSON] . Ст.55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Обставин, передбачених ст.64 ЦК України, з урахуванням яких позивач не може бути опікуном, судом не встановлено. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить із наступного. Відповідно до вимог частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, згідно ч.1 ст.181 СК України, визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved