Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до Хаджибейського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 16.05.2009 Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №195; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення [PERSON] повноліття, а в наступному у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 18.10.2027 року до досягнення [PERSON] повноліття; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу встановленого законом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.05.2009 Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №195. В шлюбі народились діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться, дитина перебуває на утриманні позивача. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2025 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні також не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: З позовної заяви та досліджених матеріалів справи судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, сини проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, відповідач добровільно грошових коштів на її утримання не надає. Частиною першою статті 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частин першої та другої статті 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, відповідач, будучи батьком неповнолітніх дітей, зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття. Проживання відповідача окремо від дітей не звільняє його від виконання вказаного обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами першою-третьою статті 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки до суду не надано будь-яких заперечень та доказів не визнання зазначеного позову відповідачем, враховуючи наведені вище обставини справи та з метою захисту прав дитини, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Оскільки відповідач, не належно виконує свої обов`язки щодо утримання дитини, то аліменти необхідно стягнути з відповідача примусово в розмірі зазначеному позивачем - 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду 02 грудня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору позивачка звільнена. В порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1211,20 грн. стягується з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved