Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У січні 2025 року Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПАТ АК "Київводоканал") звернулося з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовна заява мотивована тим, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, з використанням внутрішньобудинкових систем та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових мереж. Повідомленням визначено, що фізична особа - власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надаються ПАТ АК "Київводоканал" за адресою: [ADDRESS] , на підставі публічного договору (оферти) про надання позивачем, як виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідачі отримали від позивача послуги з водопостачання та централізованого водовідведення, однак не здійснили оплату за спожиті послуги за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2024 року, у зв`язку з чим у останніх перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги у розмірі 86 863,30 грн, яка складається із заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 85 129,53 грн, заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 178,64 грн та 1 555,13 грн заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування. Крім того, у зв`язку з простроченням сплати спожитих житлово-комунальних послуг відповідачі зобов`язані сплатити 3% річних у розмірі 9 016,91 грн, інфляційні втрати у розмірі 43 657,78 грн та пеню у розмірі 133,76 грн. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ АК "Київводоканал" заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 86 863,30 грн, 3% річних у розмірі 9 016,91 грн, інфляційні втрати у розмірі 43 657,78 грн та пеню у розмірі 133,76 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста від 07 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду міста від 10 жовтня 2025 року за клопотанням позивача витребувано докази. Відповідачам направлялась копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви разом з копіями доданих документів за зареєстрованою адресою місця проживання. Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] ) у приміщені суду отримали примірники позовної заяви з додатками та копії ухвал про відкриття провадження. Відповідач [PERSON] у заяві від 16 жовтня 2025 року надала копію свідоцтва про смерть відповідача [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10 квітня 2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Так, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, з використанням внутрішньобудинкових систем та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових мереж (а.с.10). Повідомленням від 31 травня 2021 року визначено, що фізична особа - власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору, даний Договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується. Договір розміщено на веб-сайті ПрАТ «АК «Київводоканал» у вільний доступ та у спосіб, що забезпечує ознайомлення зі змістом Договору. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги відповідно до затверджених цін/тарифів та обсягів спожитих послуг. На виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2025 року Комунальним підприємством Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" надано відповідь, якою повідомлено, що відповідно до реєстрових книг комунального підприємства [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. Згідно відповідей з Єдиного державного демографічного реєстру № 1100887, 1100893 від 07 лютого 2025 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА № 147321397 від 12 березня 2026 року відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1100873 від 07 лютого 2025 року, за параметрами « [PERSON] » особу не знайдено. Крім того, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області складено актовий запис про смерть № 48 від 16 жовтня 2018 року. Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. При цьому суд також враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 05 квітня 2021 року у справі № 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19), у якому зазначено наступне: «ЦПК України не містить норм, які б передбачали можливість здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 37 ЦПК України 2004 року можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб». Враховуючи, що відповідач [PERSON] померла [INFO] , тобто до відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю в частині вимог до неї. Судом встановлено, що позивач належним чином виконує договірні зобов`язання шляхом надання відповідачам централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води. Відповідачі отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, з використанням внутрішньо-будинкових мереж, на підставі Договору, який був розміщений разом із Повідомленням 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510). Відповідно до матеріалів справи, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідачів не надходило. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до перелік житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Так, відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до ст. 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 14 листопада 2018 року у справі №461/12597/15-ц, від 09 серпня 2019 року №459/3958/15-ц). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Отже, в розумінні ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» та Житлового кодексу України, відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є споживачами комунальних послуг, які надаються позивачем, оскільки є користувачами квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідачами не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі відповідачі відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовилися від надання позивачем послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Водночас, судом встановлено, що вказані відповідачі свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг виконували неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Зокрема, всупереч взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2024 року послуг з водопостачання та водовідведення, у вказаних відповідачів виникла заборгованість у розмірі 86 863,30 грн, яка складається із заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 85 129,53 грн, із заборгованості зі сплати вснеку за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 178,64 грн, із заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування в розмірі 1 555,13 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Разом з тим, пред`являючи вимогу про солідарне стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості починаючи з січня 2017 року, позивач залишив поза увагою той факт, що відповідачка [PERSON] досягла повноліття лише 30 липня 2022 року, що унеможливлює стягнення з неї заборгованості як користувача квартирою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. Неповнолітня особа може розпоряджатися грошовими коштами, що внесені повністю або частково іншими особами у фінансову установу на її ім`я, за згодою органу опіки та піклування та батьків (усиновлювачів) або піклувальника. Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону. При цьому, згідно з п. 99.2 ст. 99 Податкового Кодексу України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Таким чином, оскільки в період з 01 січня 2017 року до 30 липня 2022 року відповідачка [PERSON] була неповнолітньою, як наслідок не набула повної цивільної дієздатності, суд не вбачає правових підстав для стягнення з неї на користь позивача заборгованості за вказаний період, а також нарахованих на вказану заборгованість інфляційних втрат та трьох процентів річних, оскільки грошові зобов`язання відповідача за період до 30 липня 2022 року повинні були виконуватись законними представниками (батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття нею цивільної дієздатності в повному обсязі. Отже, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно підлягають стягненню на користь ПАТ "АК "Київводоканал" за період з 30 липня 2022 року по 30 листопада 2024 року заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 25 800,56 грн, яка складається із заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 24 466,29 грн, із заборгованості зі сплати вснеку за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 178,64 грн, із заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування в розмірі 1 155,63 грн. Відповідно, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно підлягають стягненню на користь ПрАТ "АК "Київводоканал" за період з 01 січня 2017 року по 29 липня 2022 року заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 61 062,74 грн, яка складається із заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 60 663,24 грн та заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування в розмірі 399,50 грн. Крім того, звертаючись до суду з позовом ПрАТ "АК "Київводоканал", у зв`язку з простроченням сплати спожитих житлово-комунальних послуг, просило суд стягнути з відповідачів, 3% річних у розмірі 9 016,91 грн, інфляційні втрати у розмірі 43 657,78 грн та пеню у розмірі 133,76 грн за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2024 року. Дослідивши довідку-розрахунок заборгованості, надану ПрАТ "АК "Київводоканал" в частині складової вимоги заборгованості - інфляційних втрат, 3 % річних нарахованих на суми боргу суд прийшов до таких висновків. За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Враховуючи викладене, з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підлягають солідарному стягненню нараховані на заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 30 липня 2022 року по 30 листопада 2024 року 3% річних у розмірі 2 678,02 грн, інфляційні втрати у розмірі 12 966,36 грн та пеню у розмірі 39,73 грн. Також з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають солідарному стягненню нараховані на заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2017 року по 29 липня 2022 року 3% річних у розмірі 6 338,89 грн, інфляційні втрати у розмірі 30 691,42 грн та пеня у розмірі 94,03 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, що документально підтверджено. У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів судовий збір за подання позову в сумі 3 028,00 грн та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 грн. Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору з відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 1 364,11 грн з кожного, а з відповідача [PERSON] - 299,78 грн. Витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 грн стягненню не підлягають, оскільки ці відомості не є доказом і не містять інформації про предмет доказування.

Outcome: partial