Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-22 00:00:00

23 травня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" (Код за ЄДРПОУ 38922870) заборгованість у розмірі 8 290,56 (вісім тисяч двісті дев`яносто) гривень 56 копійок. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" (Код за ЄДРПОУ 38922870) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.11.2024 між ФОП [PERSON] та відповідачем укладено електронний договір № 60200373457 у системі «ПлатиПізніше», який відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. За умовами договору відповідач отримав товар (мобільний телефон Samsung Galaxy Note 10 вартістю 17 776,67 грн) на умовах прямого лізингу з обов`язком здійснювати оплату частинами згідно з визначеним графіком. Договором передбачено, що всі права вимоги постачальника відступаються на користь процесинг-центру ТОВ «ФК «Фангарант Груп» (позивача), про що відповідач був повідомлений. Відповідач підтвердив ознайомлення з умовами договору та Правилами системи «ПлатиПізніше», які є його невід`ємною частиною та мають характер договору приєднання. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язувався сплачувати щомісячні платежі, однак виконав зобов`язання частково, сплативши 21.11.2024 - 5 925,56 грн, 23.12.2024 - 5 925,56 грн та 30.12.2024 300 грн. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань утворилась заборгованість. Згідно з положеннями договору та нормами ЦК України (ст. 526, 612, 629), зобов`язання підлягають обов`язковому та належному виконанню, а у разі прострочення передбачено відповідальність у вигляді штрафних санкцій. Договором також передбачено право позивача вимагати дострокового погашення всієї заборгованості та повернення товару у разі тривалого прострочення. Станом на день подання позову заборгованість відповідача становить 8 290,56 грн, з яких 5 921,83 грн - основний борг, 2 368,73 грн - штрафні санкції, нараховані відповідно до умов договору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 19 травня 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 23 травня 2025 року судом отримано відповідь від Піщанської селищної ради, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , не зареєстрована на території Піщанської ОТГ. Відповідно до відповіді № 13900155 від 19.05.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, стосовно особи за параметрами [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , відомостей про місце реєстрації не знайдено. Разом з тим, згідно вказаних умов договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу "Телефон мобільний Samsung Galaxy NOTE 10 8/256Gb AURA BLACK 2 SIM (SM-N970FZKDSEK) Original" (далі - Товар), встановленою вартістю 17 776,67 грн. Передача Товару Відповідачу засвідчена підписом Відповідача на Договорі. Адреса експлуатації Товару визначена у Договорі: 90132, Закарпатська область, Хустський район, село Білки, вул. Центральна, буд. 62/7. 26 травня 2025 року судом направлено запит до Білківської сільської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] та відповідно до відповіді від 28.05.2025, [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , не зареєстрована. Ухвалою суду від 30 травня 2025 року постановлено відкрити провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Справу призначено для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Відповідача постановлено викликати через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади; Відповідачу роз`яснено право отримати копію ухвали з позовною заявою та доданими документами у суді.Встановлено процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень, а також роз`яснено право сторін на відмову від позову або визнання позову на будь-якій стадії процесу. Ухвалою суду від 23 березня 2026 року постановлено провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» повноважного представника в судове засідання 23 березня 2026 року не направив, в позовній заяві просив провести розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримав позовні вимоги, та згоден на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання по даній цивільній справі, в тому числі 23 березня 2026 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 19.11.2024 між ФОП [PERSON] , код ЄДРПОУ [NUMBER] та [PERSON] було укладено договір № 60200373457 про отримання товарів у системі «ПлатиПізніше™» в електронній формі, що відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмового договору, підписаного власноруч, що підтверджується протоколом електронного підпису. Згідно з п. 8.1 Договору, Відповідач отримує товари (послуги) від Постачальника на умовах обраного пакету фінансування, а Постачальник забезпечує їх надання. У момент підписання Договору всі права Постачальника за Договором відступаються на користь процесинг-центру ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп»». Порядок отримання товарів (послуг) визначається Договором та Правилами отримання товарів у системі «ПлатиПізніше™» в редакції Наказу № 15/03-24 від 15.03.2024 р., які є невід`ємною частиною Договору. Відповідач був ознайомлений з Правилами у електронній формі та підтвердив їх прийняття підписанням Договору, що підтверджує його згоду дотримуватись та виконувати ці Правила. Пунктом 9.1 Договору встановлено, що надання товарів (послуг) Відповідачу відбувається в момент підписання Договору, при цьому фактичне отримання товару може відбуватися пізніше через онлайн-замовлення, поштову чи кур`єрську доставку. Відповідач отримав мобільний телефон Samsung Galaxy Note 10 8/256Gb AURA BLACK 2 SIM (SM-N970FZKDSEK) вартістю 17 776,67 грн за адресою [ADDRESS] . Умовами пакету фінансування передбачено початковий платіж 5 925,56 грн при укладенні Договору та два щомісячні платежі по 5 925,56 грн кожен, з оплатою до 20 числа кожного місяця. Вид договору прямий лізинг; право власності переходить після виконання всіх зобов`язань за Договором. На підставі п. 1.1 та п. 1.3 договору участі в системі «ПлатиПізніше™» всі права вимоги до Відповідача були відступлені Постачальником на користь Позивача в момент підписання Договору. Відповідач письмово повідомлений про відступлення прав. Станом на 16.05.2025 Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. За весь період дії Договору було сплачено лише: 21.11.2024 - 5 925,56 грн, 23.12.2024 - 5 925,56 грн та 30.12.2024 - 300 грн. Договором та чинним законодавством передбачено відповідальність за прострочення платежів. Зокрема, п. 12.212.5 Договору встановлює нарахування неустойки у розмірі 5?% за прострочення до 10 днів, 10?% за прострочення понад 10 днів, а також право Позивача вимагати дострокового погашення всіх платежів і повернення товару у разі прострочення понад 30 днів. Пунктом 12.7 Договору та п. 15.2 Правил передбачено, що строк позовної давності за зобов`язаннями Договору становить 20 років. На підставі вищезазначеного, станом на день подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 8 290,56 грн, у тому числі 5 921,83 грн за основним зобов`язанням та 2 368,73 грн штрафні санкції, нараховані відповідно до умов Договору. Таким чином, між сторонами виник спір щодо повернення вказаної суми заборгованості. Доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, які б спростовували зазначені розрахунки заборгованості, відповідач суду не надав. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями). З огляду на положення частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч. ч. 2 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Приписи статті 1054 Цивільного кодексу України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України, обумовлено що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 5статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов договорів свої зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв`язку з чим у банку виникло право вимагати повернення грошових коштів та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин та приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved