Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що [INFO] померла [PERSON] , в зв`язку з чим відкрилась спадщина на належні йому на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий № 7422282500:06:000:0106 площею 1,9905 га. та кадастровий № 7422282500:06:000:2617 площею 0,2138 га., згідно Розпорядження Коропської районної державної адміністрації. Заповітом, посвідченим 23 листопада 2017 року старостою Рождественського старостинського округу Коропської селищної ради Гейко А.М., [PERSON] вище вказане майно заповіла йому. В даному заповіті зазначено, що [PERSON] , заповідає йому «земельну ділянку. (пай) площею 2,24 га. для ведення товарного сільськогосподарською виробництва, що підтверджується сертифікатом серії РН № 951679, що належить мені по праву спадковості від померлого чоловіка [PERSON] , яка знаходиться на території Рождественського старостинського округу Коропської селищної ради Коропського району Чернігівської області». Але, на час написання [PERSON] , заповіту була виготовлена на її ім`я Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була затверджена Корпською райдержадміністрацією (розпорядження № 220 від 04.07.2016 року) та зареєстровано за [PERSON] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7422282500:06:000:0106 площею 1.9905 га. та 7422282500:06:000:2617 площею 0,2138 га. Оскільки [PERSON] заповіла йому не земельні ділянки, а право на земельну частку (пай), то у зв`язку з цим нотаріус не може видати свідоцтво про право власності на земельні ділянки, оскільки зміст заповіту має суперечливий характер, неточності, що ускладнює розуміння даного заповіту. А тому позивач просить суд здійснити тлумачення заповіту, зробленого [PERSON] , яка померла [INFO] , посвідченого старостою Рождественського старостинського округу Коропської селищної ради Гейко А.М. 23.11.2017 року № 15-91, встановивши, що на випадок своєї смерті [PERSON] заповіла йому земельні ділянки кадастровий № 7422282500:06:000:0106 площею 1,9905 га. та кадастровий № 7422282500:06:000:2617 площею 0,2138 га., які належали померлій згідно Розпорядження Коропської районної державної адміністрації від 04.07.2016 року № 220. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але в позовній заяві просила розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Коропської селищної ради в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що Коропська селищна рада просить справу за позовом [PERSON] розглянути без участі їхнього представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Наслідки ст. 206 ЦПК України селищній раді відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Даний позов зареєстровано в суді 27.01.2026 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 28.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 11.00 годин, 23.02.2026 року. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 04.05.2016 року за [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) у складі земель колишнього КСП «Вольниця» с. Жовтневе в порядку спадкування. На підставі вказаного рішення було виготовлено технічну документацію із землеустрою. Згідно Розпорядження Коропської районної державної адміністрації від 04.07.2016 року № 220 [PERSON] стала власником земельних ділянок кадастровий № 7422282500:06:000:0106 площею 1,9905 га. та кадастровий № 7422282500:06:000:2617 площею 0,2138 га. Заповітом, посвідченим 23 листопада 2017 року старостою Рождественського старостинського округу Коропської селищної ради Гейко А.М., [PERSON] заповіла земельну ділянку, «Посвідчену сертифікатом серії РН № 951679, що належала їй на праві спадковості», [PERSON] . В той же час, як зазначалося вище, на час посвідчення заповіту [PERSON] вже була власником земельних ділянок і сертифікату мати не могла. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва на спадщину, але йому було відмовлено, що підтверджується постановою нотаріуса. Причиною відмови стала неможливість встановлення нотаріусом дійсної волі заповідача. Відповідно до ст. 1256 ЦК України: Тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно ст. 213 ЦК України: Зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що зазначення в якості предмету спадщини права на земельну частку (пай), а не самого об`єкта права власності, трапилося помилково, а дійсною волею заповідача була передача у спадщину саме земельних ділянок. На підставі викладеного,

Outcome: approved